Sveučilišni grad Caracasa
Sveučilišni grad Caracasa (šp. Ciudad Universitaria de Caracas; skr. CUC) je gradski kampus Središnjeg sveučilišta Venezuele (Universidad Central de Venezuela ili skr. CUV) koji se nalazi na sjeveru glavnog grada Venezuele, Caracasa. Ciudad Universitaria je izvorno pokrivao 1,64 km², a danas je proširen na 2,2 km² u općini Libertador.
Ciudad Universitaria de Caracas | |
---|---|
![]() | |
![]() | |
Država | ![]() |
Godina uvrštenja | 2000. (24. zasjedanje) |
Vrsta | Kulturno dobro |
Mjerilo | i, iv |
Ugroženost | — |
Poveznica | UNESCO:986 |
Koordinate | 10°29′25″N 66°53′26″W / 10.49028°N 66.89056°W |
Lokacija Caracasa u Venezueli |
![](http://up.wiki.x.io/wikipedia/commons/thumb/d/d3/UCV2.jpg/220px-UCV2.jpg)
![](http://up.wiki.x.io/wikipedia/commons/thumb/6/6c/Caracas_59.jpg/220px-Caracas_59.jpg)
Sagrađen je od 1940. – 60. godine po planu venezuelanskog arhitekta Carlosa Raúla Villanueve i smatra se za izvanredan primjer moderne arhitekture.[1] Zbog toga je središnji gradski kampus CUV-a upisan na UNESCO-ov popis mjesta svjetske baštine u Amerikama 2000. godine kao "jasno definiran kompleks u kojemu se veliki broj građevina različitih namjena, od kojih su neka remek-djela arhitekture (poput Velike dvorane, Olimpijskog stadiona i Natkrivenog trga) skladno uklapa s brojnim slikama i skulpturama kao što su Calderovi "Oblaci" u Alua Magni[2]".
Odlike
urediCiudad Universitaria je sagrađen na mjestu stare hacijende Ibarra (koja je izvorno pripadala obitelji Simona Bolivara) i izravno je povezan s novim središtem grada, trgom Plaza Venezuela.
Predsjednik Isaías Medina Angarita je otkupio hacijendu Ibarra 1942. godine kako bi smjestio Središnje sveučilište Venezuele na veće mjesto jer je preraslo Konvikt sv. Franje u kojemu je bilo smješteno do tada. Projekt je zahtijevao velike radove, ali i zahtjevno urbanističko planiranje i arhitektonski dizajn. arhitekt Villanueva je dobio jedinstvenu priliku da primijeni svoje ideje integracije arhitekture i likovnih umjetnosti velikih razmjera. Naposljetku je kompleks imao 40-ak građevina i postao je najuspješnija primjena ideja funkcionalističke arhitekture (koje su nastale u Bauhausu) u Latinskoj Americi.
Villanueva je tijesno surađivao sa svim umjetnicima koji su pridonijeli svojim idejama, ali i osobnim nadgledanjem tijekom 25 godina izradnje kampusa, sve dok ga narušeno zdravlje nije spriječilo u tome sredinom 1960-ih.
Umjetnici koji su pridonijeli projektu
uredi-
Panorama CUC-a -
Alejandro Otero, Fakultet arhitekture -
Skulptura Baltasara Loboa -
Skulptura Hansa Arpa -
Victor Vasarely, Oda Maljeviču
Izvori
uredi- ↑ Ciudad Universitaria de Caracas, službena stranica (šp.) Posjećeno 16. siječnja 2012.
- ↑ Upis novih mjesta svjetske baštine 30. studenoga 2000. na službenim stranicama UNESCO-a (engl.) Preuzeto 16. siječnja 2012.
Poveznice
urediVanjske poveznice
uredi- Izloba udruženja Architectural Association iz Londona na natkrivenom trgu Arhivirana inačica izvorne stranice od 20. travnja 2006. (Wayback Machine)
- Život i djelo Villanueva Arhivirana inačica izvorne stranice od 19. veljače 2006. (Wayback Machine) (šp.)
- COPRED, Center for preservation of the UCV Arhivirana inačica izvorne stranice od 13. rujna 2008. (Wayback Machine) (engl.)