Nacrt:Socijalni konstrukcionizam
U područjima sociologije, društvene ontologije i teorije komunikacije, društveni konstrukcionizam predlaže da određene ideje o fizičkoj stvarnosti proizlaze iz suradničkog konsenzusa, umjesto čistog promatranja spomenute fizičke stvarnosti. Teorija socijalnog konstrukcionizma predlaže da ljudi kolektivno razvijaju značenja (oznake i konotacije) društvenih konstrukata. [1] Socijalni konstrukcionizam je okarakteriziran kao neomarksistička i neokantovska teorija, predlažući da socijalni konstrukcionizam zamjenjuje transcendentalni subjekt društvenim konceptom koji je deskriptivan i normativan . [2]
Dok su neki društveni konstrukti očiti, na primjer novac ili koncept valute, u smislu da su se ljudi složili da mu pridaju važnost/vrijednost, [3] drugi su kontroverzni i o njima se žestoko raspravlja, kao što je koncept ja /samoidentiteta. [4] Ovo artikulira gledište da ljudi u društvu stvaraju ideje ili koncepte koji možda ne postoje bez postojanja ljudi ili jezika koji potvrđuju te koncepte. [5]
Postoji slabi i jaki socijalni konstrukcionizam. [3] Slabi društveni konstrukcionizam oslanja se na grube činjenice – činjenice koje nisu društveno konstruirane, kao što su, vjerojatno, činjenice o fizičkim česticama – ili institucionalne činjenice (koje su oblikovane iz društvenih konvencija ). [3] Prigovaralo se da jaki društveni konstrukcionizam potkopava temelje znanosti kao težnje za objektivnošću, te da kao teorija prkosi svakom pokušaju krivotvorenja. [6]
Pregled
urediDruštveni konstrukt ili konstrukcija je značenje, pojam ili konotacija koju je društvo pridalo predmetu ili događaju i koje je to društvo usvojilo s obzirom na to kako gleda ili se nosi s predmetom ili događajem. [7]
Socijalni konstrukcionizam tvrdi da značenja fenomena nemaju nezavisan temelj izvan mentalne i jezične reprezentacije koju su ljudi razvili o njima tijekom svoje povijesti, a koja postaje njihova zajednička stvarnost . [8] S lingvističkog gledišta, društveni konstrukcionizam usredotočuje značenje kao unutarnju referencu unutar jezika (riječi se odnose na riječi, definicije na druge definicije), a ne na vanjsku stvarnost. [9] [10]
Porijeklo
urediU 16. stoljeću, Michel de Montaigne je napisao da, "Trebamo tumačiti tumačenja više nego tumačiti stvari." [11] Godine 1886. ili 1887. Friedrich Nietzsche je to rekao slično: "Činjenice ne postoje, samo interpretacije." U svojoj knjizi <i id="mwSQ">Javno mnijenje</i> iz 1922. Walter Lippmann je rekao: "Stvarno okruženje je sveukupno preveliko, presloženo i previše kratkotrajno za izravno upoznavanje" između ljudi i njihove okoline. Svaka osoba konstruira pseudo-okruženje koje je subjektivna, pristrana i nužno skraćena mentalna slika svijeta, a do određenog stupnja, svačije pseudo-okruženje je fikcija. Ljudi "žive u istom svijetu, ali misle i osjećaju u različitim." Lippmanovo "okruženje" moglo bi se nazvati "stvarnošću", a njegovo "pseudo-okruženje" čini se ekvivalentnim onome što se danas naziva "konstruiranom stvarnošću".
Socijalni konstrukcionizam je nedavno ukorijenjen u " simboličkom interakcionizmu " i "fenomenologiji". [12] [13] S Bergerovom i Luckmannovom Društvenom konstrukcijom stvarnosti objavljenom 1966., ovaj je koncept pronašao svoje uporište. Više od četiri desetljeća kasnije, mnoge teorije i istraživanja zavjetovali su se osnovnom načelu da ljudi "tvore svoje društvene i kulturne svjetove u isto vrijeme kada ovi svjetovi stvaraju njih". [13] To je gledište koje iskorijenjuje društvene procese "istodobno razigrane i ozbiljne, kojima se stvarnost i otkriva i prikriva, stvara i uništava našim djelovanjem". [13] Ona predstavlja zamjenu za "zapadnjačku intelektualnu tradiciju" gdje istraživač "iskreno traži izvjesnost u prikazu stvarnosti pomoću propozicija". [13]
U terminima socijalnog konstrukcionizma, "stvarnosti koje se uzimaju zdravo za gotovo" razvijaju se iz "interakcija između društvenih agenata"; nadalje, stvarnost nije neka objektivna istina "koja čeka da bude razotkrivena kroz pozitivističko znanstveno istraživanje". [13] Umjesto toga, može postojati "višestruke stvarnosti koje se natječu za istinu i legitimitet". [13] Socijalni konstrukcionizam shvaća "temeljnu ulogu jezika i komunikacije" i to je shvaćanje "doprinijelo lingvističkom zaokretu ", a u novije vrijeme i "okretu prema teoriji diskursa ". [13] [14] Većina društvenih konstrukcionista drži se uvjerenja da "jezik ne zrcali stvarnost; dapače, on je konstituira [stvara]." [13]
Široka definicija socijalnog konstrukcionizma ima svoje pristaše i kritičare u organizacijskim znanostima. [13] Čini se da je konstrukcionistički pristup različitim organizacijskim i menadžerskim fenomenima sve češći i u porastu. [13]
Andy Lock i Tom Strong prate neke od temeljnih načela socijalnog konstrukcionizma unatrag do djela talijanskog političkog filozofa, retoričara, povjesničara i pravnika iz 18. stoljeća Giambattiste Vica . [15]
Berger i Luckmann pripisuju Maxu Scheleru velik utjecaj jer je stvorio ideju sociologije znanja koja je utjecala na teoriju društvene konstrukcije. [16]
Prema Locku i Strongu, drugi utjecajni mislioci čiji je rad utjecao na razvoj socijalnog konstrukcionizma su: Edmund Husserl, Alfred Schutz, Maurice Merleau-Ponty, Martin Heidegger, Hans-Georg Gadamer, Paul Ricoeur, Jürgen Habermas, Emmanuel Levinas, Mikhail Bakhtin, Valentin Volosinov, Lev Vygotsky, George Herbert Mead, Ludwig Wittgenstein, Gregory Bateson, Harold Garfinkel, Erving Goffman, Anthony Giddens, Michel Foucault, Ken Gergen, Mary Gergen, Rom Harre i John Shotter. [15]
Primjene
urediPsihologija osobnog konstrukta
urediOd svog pojavljivanja 1950-ih, psihologija osobnog konstrukta (POK) uglavnom se razvijala kao konstruktivistička teorija osobnosti i sustav transformacije individualnih procesa stvaranja značenja, uglavnom u terapeutskom kontekstu. [17] [18] [19] [20] [21] [22] Temeljio se na ideji osoba kao znanstvenika koji stvaraju i testiraju teorije o svojim svjetovima. Stoga je predstavljao jedan od prvih pokušaja da se cijeni konstruktivna priroda iskustva i značenje koje ljudi daju svom iskustvu. Socijalni konstrukcionizam (SOK), s druge strane, uglavnom se razvio kao oblik kritike [23] koji je imao za cilj transformirati opresivne učinke procesa stvaranja društvenog značenja. Tijekom godina prerastao je u klaster različitih pristupa, [24] bez jedinstvene pozicije SOK-a. [25] Međutim, različiti pristupi pod generičkim pojmom SOK, labavo su povezani nekim zajedničkim pretpostavkama o jeziku, znanju i stvarnosti. [26]
Uobičajeni način razmišljanja o odnosu između POK-a i SOK-a je tretiranje njih kao dva odvojena entiteta koji su slični u nekim aspektima, ali i vrlo različiti u drugima. Ovakav način konceptualiziranja ovog odnosa logičan je rezultat kobnih razlika u njihovu nastanku. U kasnijim analizama te su razlike između POK-a i SOK-a uokvirene oko nekoliko točaka napetosti, formuliranih kao binarne opozicije: osobno/društveno; individualistički/relacijski; agencija/struktura; konstruktivist/konstrukcionist. [27] [28] [29] [30] [31] [32] Iako su neka od najvažnijih pitanja u suvremenoj psihologiji razrađena u ovim prilozima, polarizirano pozicioniranje također je održalo ideju o razdvajanju između POK-a i SOK-a, utirući put samo ograničenim mogućnostima za dijalog između njih. [33] [34]
Preoblikovanje odnosa između POK-a i SOK-a može biti od koristi i POK-u i SOK-u. S jedne strane, proširuje i obogaćuje teoriju SOK-a i ukazuje na prednosti primjene POK "toolkita" u konstrukcionističkoj terapiji i istraživanju. S druge strane, preoblikovanje pridonosi POK teoriji i ukazuje na nove načine bavljenja socijalnom konstrukcijom u terapijskim razgovorima. [34]
Psihologija obrazovanja
urediPoput socijalnog konstrukcionizma, socijalni konstruktivizam tvrdi da ljudi rade zajedno kako bi konstruirali artefakte . Dok se socijalni konstrukcionizam usredotočuje na artefakte koji nastaju kroz društvene interakcije grupe, društveni konstruktivizam se usredotočuje na učenje pojedinca koje se odvija zbog njegovih ili njezinih interakcija u grupi.
Socijalni konstruktivizam proučavali su mnogi obrazovni psiholozi, koji se bave njegovim implikacijama na poučavanje i učenje. Za više o psihološkim dimenzijama društvenog konstruktivizma, vidi rad Leva Vygotskog, [35] Ernsta von Glasersfelda i A. Sullivana Palincsara. [36]
Sustavna terapija
urediNeki od sustavnih modela koji koriste socijalni konstrukcionizam uključuju narativnu terapiju i terapiju usmjerenu na rješenje [37]
Zločin
urediPotter i Kappeler (1996.) u svom uvodu u Konstruiranje zločina: perspektiva stvaranja vijesti i društvenih problema napisali su: "Javno mnijenje i činjenice o zločinu ne pokazuju podudarnost. Stvarnost zločina u Sjedinjenim Državama subvertirana je u konstruiranu stvarnost prolaznu poput močvarnog plina."
Kriminologija se dugo fokusirala na to zašto i kako društvo definira kriminalno ponašanje i kriminal općenito. Dok gledamo na zločin kroz objektiv društvenog konstrukcionizma, vidimo dokaze koji potvrđuju da su kriminalna djela društveni konstrukt gdje abnormalna ili devijantna djela postaju zločin na temelju stajališta društva. [38] Još jedno objašnjenje kriminala koje se odnosi na društveni konstrukcionizam su konstrukti individualnog identiteta koji rezultiraju devijantnim ponašanjem. [38] Ako je netko konstruirao identitet "luđaka" ili "kriminalca" za sebe na temelju definicije društva, to ga može prisiliti da slijedi tu etiketu, što rezultira kriminalnim ponašanjem. [38]
Komunikologija
urediBibliografski pregled socijalnog konstrukcionizma koji se koristi u komunikacijskim studijama objavljen je 2016. Sadrži pregled izvora iz te disciplinarne perspektive [39] Zbirka eseja objavljena u Galanes i Leeds-Hurwitz (2009.) također bi trebala biti korisna svima koji su zainteresirani za to kako društvena konstrukcija zapravo funkcionira tijekom komunikacije. [40] Ova je zbirka rezultat konferencije održane 2006. godine, pod pokroviteljstvom National Communication Association kao Ljetnog instituta, pod naslovom "Uhvatiti se na djelu: Suradnja za obogaćivanje naše discipline kroz pristup socijalnog konstruktivizma". [41] Ukratko, temeljna pretpostavka grupe bila je da "pojedinci zajednički konstruiraju (stvaraju) svoja razumijevanja svijeta i značenja koja daju susretima s drugima ili različitim proizvodima koje drugi stvaraju. U središtu stvari je pretpostavka da su takva značenja konstruirana zajednički, to jest, u koordinaciji s drugima, a ne pojedinačno. Stoga je termin izbora najčešće društvena konstrukcija.” [42] Na tom je događaju John Stewart u svom glavnom izlaganju sugerirao da je vrijeme da se izabere jedan izraz među skupom koji je tada bio uobičajen (socijalni konstruktivizam, socijalni konstruktivizam, društveni konstruktivizam), te predložio korištenje jednostavnijeg oblika: društvena konstrukcija . Prisutni na konferenciji su se složili s tom upotrebom, pa je to termin koji se najčešće koristi u ovom članku, a od tada ga koriste i komunikologi. [42] Tijekom rasprave na konferenciji sudionici su razvili zajednički popis načela:
- 1. Komunikacija je proces kroz koji konstruiramo i rekonstruiramo društvene svjetove.
- 2. Komunikacija je konstitutivna; komunikacija čini stvari.
- 3. Svaka radnja je posljedična.
- 4. Stvaramo zajedno. Konstruiramo društvene svjetove koje dijelimo s drugima kao relacijska bića.
- 5. Opažamo mnoge društvene svjetove koji postoje istovremeno i nastavljamo ih oblikovati. Društveni svjetovi drugih ljudi mogu se razlikovati od našeg. Ono što nasljeđujemo nije naš identitet.
- 6. Nijedno ponašanje ne prenosi značenje samo po sebi. Konteksti omogućuju i ograničavaju značenja.
- 7. Etičke implikacije i posljedice proizlaze iz načela 1-6. [42]
Istraživanje publikacija u komunikaciji koje se odnose na društvenu konstrukciju u 2009. pokazalo je da su glavne teme bile: identitet, jezik, narativi, organizacije, sukobi i mediji. [43]
Povijest i razvoj
urediBerger i Luckmann
urediKonstrukcionizam je postao istaknut u SAD-u s knjigom Petera L. Bergera i Thomasa Luckmanna iz 1966., Društvena konstrukcija stvarnosti . [44] Berger i Luckmann tvrde da svo znanje, uključujući najosnovnije, zdravorazumsko znanje o svakodnevnoj stvarnosti koje se uzima zdravo za gotovo, proizlazi iz društvenih interakcija i održava se njima. U njihovom modelu, ljudi stupaju u interakciju na temelju razumijevanja da njihove percepcije svakodnevnog života dijele s drugima, a to zajedničko znanje o stvarnosti zauzvrat je pojačano tim interakcijama. [45] Budući da se o ovom zdravorazumskom znanju dogovaraju ljudi, ljudske tipizacije, značenja i institucije počinju se predstavljati kao dio objektivne stvarnosti, posebno za buduće generacije koje nisu bile uključene u izvorni proces pregovaranja. Na primjer, dok roditelji pregovaraju o pravilima koja će njihova djeca slijediti, ta se pravila suočavaju s djecom kao izvana proizvedenim "danostima" koje ne mogu promijeniti. Bergerov i Luckmannov socijalni konstrukcionizam vuče korijene iz fenomenologije . Povezuje se s Heideggerom i Edmundom Husserlom kroz učenje Alfreda Schutza, koji je također bio Bergerov doktorski savjetnik.
Pripovjedni obrat
urediTijekom 1970-ih i 1980-ih teorija socijalnog konstrukcionizma doživjela je transformaciju kako su se sociolozi konstrukcionisti bavili radom Michela Foucaulta i drugih, dok je narativni zaokret u društvenim znanostima razrađen u praksi. To je posebno utjecalo na sociologiju znanosti u nastajanju i rastuće područje studija znanosti i tehnologije . Konkretno, Karin Knorr-Cetina, Bruno Latour, Barry Barnes, Steve Woolgar i drugi koristili su se socijalnim konstrukcionizmom kako bi povezali ono što znanost obično karakterizira kao objektivne činjenice s procesima društvene konstrukcije, s ciljem da pokažu da se ljudska subjektivnost nameće te činjenice smatramo objektivnima, a ne samo obrnuto. Posebno provokativan naslov u ovoj liniji misli je Andrew Pickering Constructing Quarks: A Sociological History of Particle Physics . Istodobno je društveni konstrukcionizam oblikovao studije tehnologije – Sofield, posebno o društvenoj konstrukciji tehnologije, ili SCOT, i autorima kao što su Wiebe Bijker, Trevor Pinch, Maarten van Wesel, itd. [46] [47] Unatoč svojoj uobičajenoj percepciji kao objektivnosti, matematika nije imuna na društvene konstrukcionističke prikaze. Sociolozi kao što su Sal Restivo i Randall Collins, matematičari uključujući Reubena Hersha i Philipa J. Davisa i filozofi uključujući Paula Ernesta objavili su društveno konstrukcionistička tretiranja matematike.
Postmodernizam
urediUnutar socijalnog konstrukcionističkog pravca postmodernizma, koncept društveno konstruirane stvarnosti naglašava stalnu masovnu izgradnju svjetonazora od strane pojedinaca u dijalektičkoj interakciji s društvom u određeno vrijeme. Brojne tako oblikovane stvarnosti sadržavaju, prema ovom gledištu, zamišljene svjetove ljudske društvene egzistencije i aktivnosti, postupno kristalizirane navikom u institucije poduprte jezičnim konvencijama, kojima je dat stalni legitimitet mitologijom, religijom i filozofijom, održavane terapijama i socijalizacijom, a subjektivno internaliziran odgojem i obrazovanjem da postane dio identiteta društvenih građana.
U knjizi The Reality of Social Construction, britanski sociolog Dave Elder-Vass smješta razvoj socijalnog konstrukcionizma kao jedan od ishoda nasljeđa postmodernizma. On piše: "Možda najrašireniji i najutjecajniji proizvod ovog procesa [slaženja s nasljeđem postmodernizma] je socijalni konstrukcionizam, koji je u procvatu [unutar domene društvene teorije] od 1980-ih." [48]
Kritike
urediJedna kritika koja je upućena socijalnom konstrukcionizmu je da općenito zanemaruje doprinos prirodnih znanosti ili ih zlorabi u društvenim znanostima. [49] Najznačajnije, socijalni konstrukcionisti su optuženi da koriste izraz "društvo" i na deskriptivan i na normativan način, čime su propustili pružiti odgovarajuće objašnjenje o tome što misle pod društvom, bilo da je to ideološki koncept ili opis bilo kojeg povijesno smještena zajednica. [50]
Kao teorija, socijalni konstrukcionizam odbacuje utjecaje biologije na ponašanje i kulturu, ili sugerira da su oni nevažni za postizanje razumijevanja ljudskog ponašanja, [9] [51] dok je znanstveni konsenzus da je ponašanje složeni ishod i bioloških i kulturnih utjecaja. [52] Socijalni konstrukcionizam je kritiziran zbog preuskog fokusa na društvo i kulturu kao uzročni čimbenik u ljudskom ponašanju, isključujući utjecaj urođenih bioloških tendencija, od strane psihologa poput Stevena Pinkera u The Blank Slate [53] kao i od strane azijskih studija učenjak Edward Slingerland u What Science Offers the Humanities . John Tooby i Leda Cosmides koristili su izraz " standardni društveni znanstveni model " za označavanje društvenih teorija za koje vjeruju da ne uzimaju u obzir razvijena svojstva mozga.
Socijalni konstrukcionizam jednako poriče ili u značajnoj mjeri umanjuje ulogu koju značenje i jezik imaju za svakog pojedinca, nastojeći konfigurirati jezik kao sveobuhvatnu strukturu, a ne kao povijesni instrument kojim se pojedinci služe da bi prenijeli svoja osobna iskustva svijeta. To je osobito slučaj s kulturnim studijima, gdje se osobna i predjezična iskustva zanemaruju kao irelevantna ili se vide kao potpuno smještena i konstruirana od strane društveno-ekonomske nadgradnje.
Godine 1996., kako bi ilustrirao ono za što je vjerovao da su intelektualne slabosti socijalnog konstrukcionizma i postmodernizma, profesor fizike Alan Sokal predao je akademskom časopisu Social Text članak koji je namjerno napisan da bude nerazumljiv, ali uključuje fraze i žargon tipične za članke objavljene u časopisu. . Podnesak, koji je objavljen, bio je eksperiment da se vidi hoće li časopis "objaviti članak obilno zasoljen besmislicama ako (a) zvuči dobro i (b) laska ideološkim predrasudama urednika." [54] [49] Godine 1999. Sokal je s koautorom Jeanom Bricmontom objavio knjigu Pomodna glupost koja kritizira postmodernizam i socijalni konstrukcionizam.
Filozof Paul Boghossian također je pisao protiv socijalnog konstrukcionizma. On slijedi argument Iana Hackinga da mnogi prihvaćaju društveni konstrukcionizam zbog njegovog potencijalno oslobađajućeg stava: ako su stvari takve kakve jesu samo zbog naših društvenih konvencija, umjesto da su tako prirodne, onda bi ih trebalo biti moguće promijeniti u kako bismo radije da su. Zatim navodi da socijalni konstrukcionisti tvrde da se trebamo suzdržati od donošenja apsolutnih sudova o tome što je istina i umjesto toga tvrditi da je nešto istinito u svjetlu ove ili one teorije. Suprotstavljajući se tome, on kaže:
Alan Sokal također kritizira socijalni konstrukcionizam jer sam sebi proturječi o spoznatljivosti postojanja društava. Argument je da kad ne bi postojala objektivna stvarnost koja se može spoznati, ne bi bilo načina da se sazna postoje li društva ili ne i ako postoje, koja su njihova pravila i druge karakteristike. Jedan primjer proturječja je tvrdnja da se "fenomeni moraju mjeriti onim što se smatra prosječnim u njihovim kulturama, a ne objektivnim standardom", budući da postoje jezici koji nemaju riječ za prosjek i stoga cijela primjena koncepta "prosječni" takvim kulturama proturječe vlastitoj tvrdnji socijalnog konstrukcionizma da se kulture mogu mjeriti samo prema vlastitim standardima. [56]
Vidi također
uredi- Anekantavada je temeljna doktrina džainizma u kojoj je istaknuta pluralistička metafizika i epistemologija, povezana s Mahivirom (599. - 527. god. pr. Kr.)
- Konstruktivizam
- Empirizam
- Nominalizam
- Determinizam
- Fenomenologija
- Epistemologija
Reference
uredi- ↑ Leeds-Hurwitz, Wendy. 2009. Social Construction of Reality. Littlejohn, Stephen W.; Foss, Karen A. (ur.). Encyclopedia of Communication Theory. SAGE Publishing. Thousand Oaks, California. str. 891. doi:10.4135/9781412959384.n344. ISBN 978-1-4129-5937-7
- ↑ Heartfield, James. 1996. Wolton, Suke (ur.). Marxism and social construction. Marxism, Mysticism and Modern Theory. St Antony’s Series (engleski). Palgrave Macmillan UK. London. str. 7–27. doi:10.1007/978-1-349-24669-4_2. ISBN 978-1-349-24669-4. Pristupljeno 28. rujna 2021.
- ↑ a b c khanacademymedicine. 17. rujna 2013. Social constructionism | Society and Culture | MCAT | Khan Academy. Pristupljeno 12. svibnja 2018.
- ↑ Jorgensen Phillips. 16. ožujka 2019. Discourse Analysis (PDF). Inačica izvorne stranice (PDF) arhivirana 31. ožujka 2020. Pristupljeno 10. lipnja 2023.
- ↑ Social constructionism. Study Journal (engleski). 4. prosinca 2017. Pristupljeno 12. svibnja 2018.
- ↑ Koertge, Noretta. 1998. A House Built on Sand: Exposing Postmodernist Myths about Science (engleski). Oxford University Press. ISBN 978-0-19-511726-4
- ↑ Social Constructionism | Encyclopedia.com. www.encyclopedia.com. Pristupljeno 23. prosinca 2018.
- ↑ Berger, Peter L.; Luckmann, Thomas. 2011. The Social Construction of Reality: A Treatise in the Sociology of Knowledge (engleski). Open Road Media. ISBN 978-1-4532-1546-3
- ↑ a b Mallon, Ron. 2019. Zalta, Edward N. (ur.). Naturalistic Approaches to Social Construction. The Stanford Encyclopedia of Philosophy Spring 2019 izdanje. Metaphysics Research Lab, Stanford University. Pristupljeno 2. listopada 2021.
- ↑ St. Clair, Robert N. 1. listopada 1982. Language and the social construction of reality. Language Sciences (engleski). 4 (2): 221–236. doi:10.1016/S0388-0001(82)80006-5. ISSN 0388-0001
- ↑ Derrida, "Structure, Sign, and Play" (1966), as printed/translated by Macksey & Donato (1970). pp. 278. Derrida quotes Montagne
- ↑ Woodruff Smith, David. 2018. Phenomenology. Zalta, Edward N. (ur.). The Stanford Encyclopedia of Philosophy. Metaphysics Research Lab, Stanford University. Stanford, California. ISSN 1095-5054 Prenosi Stanford Encyclopedia of Philosophy
- ↑ a b c d e f g h i j Fairhurst, Gail T.; Grant, David. 1. svibnja 2010. The Social Construction of Leadership: A Sailing Guide. Management Communication Quarterly (engleski). Sage. Thouisand Oaks, California. 24 (2): 171–210. doi:10.1177/0893318909359697. ISSN 0893-3189
- ↑ Janet Tibaldo. 19. rujna 2013. Discourse Theory
- ↑ a b Lock, Andy; Strong, Tom. 2010. Social Constructionism: Sources and Stirrings in Theory and Practice. Cambridge University Press. Cambridge; New York. str. 12–29. ISBN 978-0521708357
- ↑ Leeds-Hurwitz, pgs. 8-9
- ↑ Bannister, Donald; Mair, John Miller. 1968. The Evaluation of Personal Constructs. Academic Press. London, England. str. 164. ISBN 978-0120779505
- ↑ Kelly, George. 1955. The Psychology of Personal Constructs. W.W. Norton. New York City. str. 32. ISBN 978-0415037976
- ↑ Mair, John Miller. 1977. The Community of Self. Bannister, Donald (ur.). New Perspectives in Personal Construct Theory. Academic Press. London. str. 125–149. ISBN 978-0120779406
- ↑ Neimeyer, Robert A.; Levitt, Heidi. Siječanj 2000. What's narrative got to do with it? Construction and coherence in accounts of loss. Journal of Loss and Trauma. Brunner Routledge. Philadelphia, Pennsylvania. : 401–412
- ↑ Procter, Harry G. 2015. Family Construct Psychology. Walrond-Skinner, Sue (ur.). Developments in Family Therapy: Theories and Applications Since 1948. Routledge & Kega. London. str. 350–367. ISBN 978-0415742603
- ↑ Stojnov, Dusan; Butt, Trevor. 2002. The relational basis of personal construct psychology. Neimeyer, Robert A.; Neimeyer, Greg J. (ur.). Advances of personal construct theory: New directions and perspectives. Praeger Publishing. Westport, Connecticut. str. 81–113. ISBN 978-0275972943
- ↑ Shotter, J.; Lannamann, J. 2002. The situation of social constructionism: Its imprisonment within the ritual of theory-criticism-and-debate. Theory & Psychology. 12 (5): 577–609. doi:10.1177/0959354302012005894
- ↑ Harré, R. 2002. Public sources of the personal mind: Social constructionism in context. Theory & Psychology. 12 (5): 611–623. doi:10.1177/0959354302012005895
- ↑ Stam, H.J. 2001. Introduction: Social constructionism and its critiques. Theory & Psychology. 11 (3): 291–296. doi:10.1177/0959354301113001
- ↑ Burr, V. (1995), An introduction to social constructionism. London, UK: Routledge
- ↑ Botella, L. (1995). Personal construct psychology, constructivism and postmodern thought. In R.A. Neimeyer & G.J. Neimeyer (Eds.), Advances in personal construct psychology (Vol. 3, pp. 3–35). Greenwich, CT: JAI Press.
- ↑ Burkitt, I. 1996. Social and personal constructs: A division left unresolved. Theory & Psychology. 6: 71–77. doi:10.1177/0959354396061005
- ↑ Burr, V. (1992). Construing relationships: Some thoughts on PCP and discourse. In A. Thompson & P. Cummins (Eds.), European perspectives in personal construct psychology: Selected papers from the inaugural conference of the EPCA (pp. 22–35). Lincoln, UK: EPCA.
- ↑ Butt, T.W. 2001. Social action and personal constructs. Theory & Psychology. 11: 75–95. doi:10.1177/0959354301111007
- ↑ Mancuso, J. 1998. Can an avowed adherent of personal-construct psychology be counted as a social constructions?. Journal of Constructivist Psychology. 11 (3): 205–219. doi:10.1080/10720539808405221
- ↑ Raskin, J.D. 2002. Constructivism in psychology: Personal construct psychology, radical constructivism, and social constructionism. American Communication Journal. 5 (3): 1–25
- ↑ Jelena Pavlović. 11. svibnja 2011. Personal construct psychology and social constructionism are not incompatible: Implications of a reframing. Theory & Psychology. 21 (3): 396–411. doi:10.1177/0959354310380302
- ↑ a b Pavlović, Jelena. 11. svibnja 2011. Personal construct psychology and social constructionism are not incompatible: Implications of a reframing. Theory & Psychology. Sage. Thousand Oaks, California. 21 (3): 396–411. doi:10.1177/0959354310380302
- ↑ Vera Idaresit Akpan, Udodirim Angela Igwe, Ikechukwu Blessing, Ijeoma Mpamah, Charity Onyinyechi Okoro, "Social constructivism: Implications on Teaching and Learning", in: British Journal of Education Vol.8, Issue 8, pp. 49-56, September 2020 (https://www.eajournals.org/wp-content/uploads/Social-Constructivism.pdf); Saul McLeod, "Vygotsky's Sociocultural Theory of Cognitive Development", in: Simply Psychology, Updated August 18, 2022 (https://www.simplypsychology.org/vygotsky.html)
- ↑ von Glasersfeld, Ernst. 1995. Radical Constructivism: A Way of Knowing and Learning. Routledge. London. ; Palincsar, A.S. 1998. Social constructivist perspectives on teaching and learning. Annual Review of Psychology. 49: 345–375. doi:10.1146/annurev.psych.49.1.345. PMID 15012472
- ↑ APA PsycNet. psycnet.apa.org (engleski). Pristupljeno 10. svibnja 2021.
- ↑ a b c Lindgren, Sven‐Åke. Lipanj 2005. Social Constructionism and Criminology: Traditions, Problems and Possibilities. Journal of Scandinavian Studies in Criminology and Crime Prevention. 6 (1): 4–22. doi:10.1080/14043850510035119
- ↑ Leeds-Hurwitz, Wendy. 2016. Social construction. Moy, Patricia (ur.). Oxford bibliographies in communication. Oxford University Press
- ↑ Galanes, Gloria J.; Leeds-Hurwitz, Wendy. 2009. Socially constructing communication. Hampton Press. Cresskill, NJ.
- ↑ Spano, Shawn; Foss, Karen A.; Kirschbaum, Kris. 2009. Creating opportunities for social construction: The Albuquerque NCA Summer Institute. Galanes, Gloria J.; Leeds-Hurwitz, Wendy (ur.). Socially constructing communication. Hampton Press. Cresskill, NJ. str. 13–31
- ↑ a b c Galanes, Gloria J.; Leeds-Hurwitz, Wendy. 2009. Communication as social construction: Catching ourselves in the act. Galanes, Gloria J.; Leeds-Hurwitz, Wendy (ur.). Socially constructing communication. Hampton Press. Cresskill, NJ. str. 1–9
- ↑ Leeds-Hurwitz, Wendy. 2009. Social construction: Moving from theory to research (and back again). Galanes, Gloria J.; Leeds-Hurwitz, Wendy (ur.). Socially constructing communication. Hampton Press. Cresskill, NJ. str. 99–134
- ↑ Knoblauch, Hubert; Wilke, René. 2016. The Common Denominator: The Reception and Impact of Berger and Luckmann's The Social Construction of Reality. Human Studies (engleski). 39 (1): 51–69. doi:10.1007/s10746-016-9387-3. ISSN 0163-8548.
Although the phrase ‘‘social construction’’ had been used by Ward as early as 1905, we will try to show here that the concept only took off after the publication of Berger and Luckmann’s book, particularly after the publication of an inexpensive paperback edition in 1967
- ↑ Czepczynski, Mariusz. 2016. Cultural Landscapes of Post-Socialist Cities : Representation of Powers and Needs. Taylor and Francis. London. str. 34. ISBN 978-1-317-15640-6. OCLC 1018167337
- ↑ Pinch, T. J. 1996. The Social Construction of Technology: a Review. Fox, Robert (ur.). Technological Change: Methods and Themes in the History of Technology. Psychology Press. str. 17–35. ISBN 978-3-7186-5792-6
- ↑ van Wesel, Maarten. 2006. Why we do not always get what we want: The power imbalance in the Social Shaping of Technology (disertacija)
- ↑ Dave Elder-Vass. 2012.The Reality of Social Construction. Cambridge University Press, 4
- ↑ a b Sokal, A., & Bricmont, J. 1999. Fashionable Nonsense: Postmodern Intellectuals' Abuse of Science. Picador. New York. ISBN 978-0-312-20407-5CS1 održavanje: više imena: authors list (link)
- ↑ Bigotti, Fabrizio. Physiology of the Soul. www.brepols.net. Pristupljeno 6. svibnja 2021.
- ↑ Brickell, Chris. 1. veljače 2006. The Sociological Construction of Gender and Sexuality. The Sociological Review (engleski). 54 (1): 87–113. doi:10.1111/j.1467-954X.2006.00603.x. ISSN 0038-0261
- ↑ Beyond Nature vs. Nurture. The Scientist Magazine
- ↑ Pinker, Steven. 2016. The Blank Slate: The Modern Denial of Human Nature. Penguin Books. str. 40. ISBN 9781101200322
- ↑ Sokal, Alan D. Svibanj 1996. A Physicist Experiments With Cultural Studies. Lingua Franca. Pristupljeno 3. travnja 2007.
- ↑ Paul Boghossian, Fear of Knowledge: Against Relativism and Constructivism, Oxford University Press, 2006, 152pp, hb/pb, ISBN 0-19-928718-X.Predložak:Page needed
- ↑ Sokal, Alan D. (March 2008) "Beyond the Hoax: Science, Philosophy, and Culture"
Daljnje čitanje
urediKnjige
uredi- Boghossian, P. Strah od znanja: protiv relativizma i konstruktivizma . Oxford University Press, 2006. Online recenzija: Strah od znanja: Protiv relativizma i konstruktivizma
- Berger, PL i Luckmann, T., Društvena konstrukcija stvarnosti<span typeof="mw:DisplaySpace" id="mwBDw"> </span>: Rasprava iz sociologije znanja (Anchor, 1967.;ISBN 0-385-05898-5 ).
- Best, J. Images of Issues: Typifying Contemporary Social Problems, New York: Gruyter, 1989.
- Burr, V. Socijalni konstrukcionizam, 2. izdanje. Routledge 2003.
- Ellul, J. Propaganda: Formiranje muških stavova . Trans. Konrad Kellen i Jean Lerner. New York: Knopf, 1965. New York: Random House/ Vintage 1973
- Ernst, P., (1998.), Socijalni konstruktivizam kao filozofija matematike; Albany, New York: Državno sveučilište New York Press
- Galanes, GJ, & Leeds-Hurwitz, W. (Ur. ). Društveno konstruirajuća komunikacija . Cresskill, NJ: Hampton Press, 2009.
- Gergen, K., Poziv na društvenu izgradnju . Los Angeles: Sage, 2015. (3d izdanje, prvo 1999.).
- Glasersfeld, E. von, Radikalni konstruktivizam: način znanja i učenja . London: RoutledgeFalmer, 1995. * Hacking, I., Društvena konstrukcija čega? Cambridge: Harvard University Press, 1999.;ISBN 0-674-81200-X
- Hibberd, FJ, Unfolding Social Constructionism. New York: Springer, 2005.ISBN 0-387-22974-4
- Kukla, A., Social Constructivism and the Philosophy of Science, London: Routledge, 2000.ISBN 978-0-415-23419-1
- Lowenthal, P. i Muth, R. Konstruktivizam. U EF Provenzo, Jr. (ur.), Enciklopedija društvenih i kulturnih temelja obrazovanja (str. 177–179). Thousand Oaks, CA: Sage, 2008.
- McNamee, S. i Gergen, K. (ur. ). Terapija kao društvena konstrukcija. London: Sage, 1992ISBN 0-8039-8303-4 .
- McNamee, S. i Gergen, K. Relacijska odgovornost: Resursi za održivi dijalog . Thousand Oaks, Kalifornija: Sage, 2005.ISBN 0-7619-1094-8
- Penman, R. Rekonstruiranje komuniciranja . Mahwah, NJ: Lawrence Erlbaum, 2000.
- Poerksen, B. Izvjesnost neizvjesnosti: Dijalozi koji uvode u konstruktivizam . Exeter: Imprint-Academic, 2004.
- Restivo, S. i Croissant, J., "Socijalni konstrukcionizam u studijama znanosti i tehnologije" (Handbook of Constructionist Research, ed. JA Holstein & JF Gubrium) Guilford, NY 2008, 213–229;ISBN 978-1-59385-305-1
- Schmidt, SJ, Povijesti i diskursi: Prepisivanje konstruktivizma . Exeter: Imprint-Academic, 2007.
- Searle, J., Konstrukcija društvene stvarnosti. New York: Free Press, 1995.;ISBN 0-02-928045-1 .
- Shotter, J. Konverzacijske stvarnosti: Konstruiranje života kroz jezik . Thousand Oaks, CA: Sage, 1993.
- Stewart, J., Zediker, KE, & Witteborn, S. Zajedno: Interpersonalna komunikacija – pristup društvenoj konstrukciji (6. izdanje). Los Angeles, CA: Roxbury, 2005.
- Weinberg, D. Suvremeni društveni konstrukcionizam: ključne teme . Philadelphia, PA: Temple University Press, 2014.
- Willard, CA, Liberalizam i problem znanja: Nova retorika za modernu demokraciju Chicago: University of Chicago Press, 1996.;ISBN 0-226-89845-8 .
- Wilson, DS (2005.), "Evolucijski društveni konstruktivizam". U J. Gottshcall i DS Wilson, (ur. ), Književna životinja: evolucija i priroda naracije. Evanston, IL, Northwestern University Press;ISBN 0-8101-2286-3 . Puni tekst
Članci
uredi- Drost, Aleksandar. „Granice. Narativni obrat – Razmišljanja o konceptima, praksama i njihovoj komunikaciji", u: Olivier Mentz i Tracey McKay (ur. ), Jedinstvo u razlicitosti. European Perspectives on Borders and Memories, Berlin 2017., str. 14–33 (prikaz, stručni).
- Mallon, R, "Naturalistički pristupi društvenoj konstrukciji", The Stanford Encyclopedia of Philosophy, Edward N. Zalta (ur. ).
- Shotter, J. i Gergen, KJ, Društvena konstrukcija: Znanje, ja, drugi i nastavak razgovora. U SA Deetz (ur.), Komunikacijski godišnjak, 17 (str. 3–33). Thousand Oaks, CA: Sage, 1994.
Vanjske poveznice
uredi
|