Ivan Lovro Alberti
Ivan Lovro (Gianlorenzo) Alberti (Split, 8. lipnja 1795. — Split, 4. siječnja 1879. ),[1] splitski pravnik i političar i načelnik (1825. – 1831.), potomak splitske plemićke obitelji Alberti. Sin je bivšeg gradonačelnika Petra.[2]
Ivan Lovro Alberti | |
---|---|
Rođenje | 8. lipnja 1795. Split |
Smrt | 4. siječnja 1879. Split |
Zanimanje | pravnik |
Načelnik Splita | |
1825. – 1831. | |
Prethodnik | Leonard Kružević |
Nasljednik | Leonard Dudan |
Bio je autonomaški političar.[3][4] Radio je svim sredstvima protiv sjedinjenja Dalmacije s ostatkom Hrvatske i protiv svake afirmacije hrvatstva. Siječnja revolucionarne 1848. godine bio je zamjenik načelnika kad je prihvaćen zaključak kojim je odbačen prijedlog za uvođenje hrvatskog jezika u neke škole u Dalmaciji. 29. ožujka bio je član splitskoga općinskog vijeća, koji je supotpisao je peticiju koja je poslana caru Ferdinandu V. u kojoj se potpisnici protive sjedinjenju Dalmacije s Hrvatskom i Slavonijom. Podupirao je Bajamontija bez zadrške. Bio je predsjednik društva za gradnju tzv. Bajamontijeva kazališta.[2]
Bilješke
uredi- ↑ Imehrvatsko.net
- ↑ a b Julije Grabovac: Ivan Lovro Alberti, Hrvatski biografski leksikon, Leksikografski zavod Miroslav Krleža, 1983.
- ↑ Hrvatski biografski leksikon, str. 59
- ↑ Opća i nacionalna enciklopedija u 20 svezaka, str. 113