Gladijus
Gladius (lat.: glădĭus) je latinska riječ za mač i korištena je da predstavlja primarni mač vojske antičkog Rima. Raniji rimski mačevi su bili slični onima koji su koristili Grci. Od 3. stoljeća pr. Kr. su Rimljani usvajali mačeve slične onima koji su koristili Keltiberci i drugi tijekom ranog dijela osvajanja Hispanije. Taj mač je bio poznat pod imenom Gladius Hispaniensis, ili "španjolski mač".[1]
Gladius | |
---|---|
![]() Replika. | |
Vrsta | Mač |
Država podrijetla | Antički Rim ranije u keltskoj Europi |
Povijest uporabe | |
U službi | 4. st. pr. Kr. - 3. st. |
U uporabi u | Legije u Rimskoj službi, još neke druge snage pod utjecajem Rimljana |
Ratovi | Rimska Republika i Rimsko Carstvo |
Povijest proizvodnje | |
Inačice | Pugio |
Dužina | 64 - 81 cm (dužina oštrice 60 - 68 cm) |
Masa | 1,2 - 1,6 kg |
Širina | 4 - 8 cm |
Skroz opremljeni rimski legionar je imao štit (scutum), koplje (hasta ili pilum), mač (gladius) i nož (pugio). Uobičajeno, koplje se bacalo da bi se onesposobio štit neprijatelja prije bliske borbe, u čemu bi gladius onda nastupao. Drška se izrađivala od kosti (slonovače) i drveta, a oštrica od čelika.
Izvori
uredi- ↑ Penrose, Jane, Rim i njegovi neprijatelji: Carstvo stvoreno i uništeno ratom, Izdavaštvo Osprey, 2008., ISBN 1-84603-336-5., str. 121. - 122.
Nedovršeni članak Gladijus koji govori o ratovanju ili oružju treba dopuniti. Dopunite ga prema pravilima Wikipedije.