Volodimir Balyk
Volodimir Balyk (Žydačіv, Ukrajina, 28. travnja 1958.) hrvatski je harmonikaš ukrajinskog porijekla, pedagog, koncertni izvođač, skladatelj i glazbeni producent.[1][2][3][4][5]
Dodaj infookvir "glazbenik". (Primjeri uporabe predloška) |
Životopis
urediMaturirao je klasičnu harmoniku na Glazbenom učilištu C. Krušeljnycka u Ternopilju u Ukrajini.[6] Studij klasične harmonike završio je na muzičkoj akademiji Mykola Lysenko u Lvivu u klasi prof. M. Oberjuhtina, a dirigiranja u klasi prof. I. Wymera.[7] Doktorirao je 1986. godine na Glazbenoj akademiji Gnessin u Moskvi pod vodstvom prof. V. Bjeljakova.[8]
Dobitnik je niza značajnih međunarodnih nagrada. Laureat je jednog od najuglednih međunarodnih natjecanja harmonikaša "Vogtländischen Musiktage" Klingenthal-Markneukirchen u Njemačkoj 1981. godine.[9]
Niz uspješnih nastupa započinje solističkim koncertom 1977. godine, nakon 1981. je gost brojnih koncertnih pozornica Europe (Rusija, Njemačka, Francuska, Poljska, Rumunjska, Hrvatska), a ističe se solistički nastup u Parizu na koncertu Music for Peace od UNESCO-a zajedno s najistaknutijim umjetnicima svijeta.[10]
Repertoar mu se temelji kako na originalnim skladbama za harmoniku tako i na transkripcijama, pri čemu često stavlja težište na razdoblje baroka.
Osamdesetih godina XX st. programski je usmjeren na teme kao što su "Harmonika u suvremenoj komornoj glazbi", "Orguljska glazba u preradi za harmoniku" (Bach, Händel), "Glazba Vl. Zolotarjova", a devedesetih se usredotočuje na izvođenju komorne i simfonijske glazbe (Koncertna simfonija br. 1 Vl. Zolotarjova, partita „Sedam riječi“ S. Gubajduline, 5 tango senzacija A. Piazzolla, „Choral Fantasie“ J. Hatrika).[11]
Godine 1993. godine osnovao komorni sastav Nata Bene Trio, s kojim osvaja brojne nagrade kao sto su: Grand Prix u Francuskoj, 1. nagrada u Castelfidardu u Italiji itd., te nastupa na turnejama u Francuskoj, Švicarskoj, Italiji, Njemačkoj, Austriji, Slovačkoj, Nizozemskoj.[9] Godine 1999. Nata Bene objavljuje nosač zvuka Debut u njemačkoj izdavačkoj kući Karthause-Schmülling-Musikverlage koji časopis Intermusik proglašava CD-om godine.[12][13]
Od 1998. uglavnom nastupa sa suprugom Natašom (domra, mandolina) na recitalima diljem Europe. Godine 2017. Duo Balyk ima turneju u većim gradovima Kine.[14]
U suradnji sa zagrebačkim pjesnikom B. Pejnovićem 2001. godine pokrenut je projekt glazbeno-poetskih recitala Jesenjin (“Kerempuh” i “Tvornica” u Zagrebu, “Zorin dom” u Karlovcu, HKK u Zadru i td.), CESARIĆ (EXITteatar, Zagreb).[15]
Autor je niza članaka te monografija o problemima metodike i povijesti izvođaštva na harmonici, izdanih u Rusiji, Ukrajini i Njemačkoj.[16]
Volodimir Balyk bavi se i pedagoškim radom, od 1987. do 2000. je predavač (1991. docent, 1994. redovni profesor) na Glazbenoj akademiji u gradu Astrahanj (Rusija). Od 1995. gostujući, a od 1998. redovni profesor na Visokoj školi za glazbenu umjetnost "Ino Mirković" u Lovranu te od 2004. profesor mentor u Glazbenoj školi I. M. Ronjgova, Pula (od 2013. pročelnik odjela). Od 2018 profesor savjetnik harmonike u Glazbenoj školi I. M. Ronjgova, Rijeka.[17] Godine 2022. Balyk je napredovao u zvanje profesor izvrstan savjetnik.[koje?][18] Učenici prof. Balyka postižu zapažene rezultate na državnim i međunarodnim natjecanjima.[19][20]
Balyk je stalni član ocjenivačkih sudova u Hrvatskoj i inozemstvu. U razdoblju od 2009. do 2018. bio je član ispitnog povjerenstva za polaganja stručnih ispita u hrvatskoj Agenciji za odgoj i obrazovanje.[21]
Godine 1994. dobio je naslov zaslužnog umjetnika Ruske Federacije, a 1995. proglašen je čovjekom godine u području kulture i umjetnosti Astrahanske oblasti u Rusiji.[22] Godine 2002. za posebne zasluge u razvoju glazbene kulture dobio je hrvatsko državljanstvo, primljen je u članstvo Hrvatskog društva glazbenih umjetnika,[3] i dobio priznanje Primorsko-goranske županije za najuspješnijeg odgojno-obrazovnog djelatnika.[23]
Djela za harmoniku
uredi- Preludij In memoriam VZ (1978.) (Дрогобич: Посвіт. 2012.)
- Preludij i fuga (1979.) (Киів: Музична Украіна, 1986; Kamen, Karthause Schmulling Musikverlage GmbH, 1992. i 2000.)
- Sonata №1 na temu DSCH (1981.)
- Recitativo i fuga (1981.), Lontano (2001.), Međimurska (2003.), For …you (2005.), ParafRomanijA (2010.) [В. Балык: Пьесы для аккордеона. Санкт-Петербург: Союз художников, 2015. ISBN 979-0-706419-93-0]
- From baroque to rock. Transcriptions for bayan (accordion)/ Drogobych, Posvit, 2021. ISMN 979-0-707542-09-5
- Zvrk" (2019.), Capriccioso... senza rondo (2020.), Stay home (nostalgie), A!... je to?, Etida za "Laku noć" (2021.). [Volodimir Balyk: Album for young. Rijeka: Glazbena škola I.M. Ronjgova, 2023. ISMN 979-0-9013730-0-6]
Izvori
uredi- ↑ Natasha and Volodimir Balyk distinguished Russian-Ukrainian music duo living in Croatia (engleski). Croatia.org. 8. lipnja 2018. Pristupljeno 18. ožujka 2019.
- ↑ Odjel za klavir i harmoniku. Glazbena škola Ivana Matetića Ronjgova Rijeka. Pristupljeno 27. ožujka 2019.
- ↑ a b Popis svih članova po abecednom redu. Hrvatsko društvo glazbenih umjetnika. Pristupljeno 28. ožujka 2019.
- ↑ Балык Владимир Антонович (ruski). Gold Accordion. 22. srpnja 2010. Inačica izvorne stranice arhivirana 5. rujna 2017. Pristupljeno 18. ožujka 2019.
- ↑ Tagungsband zur internationalen Tagung "Vladislav Zolotarëv: Leben und Werk" (njemački). Academia.edu. 13. rujna 2007. Pristupljeno 18. ožujka 2019.
- ↑ На музичних меридіанах. видавництво "Джура". Termopilj. 2008. str. 33. ISBN 978-966-8650-91-8
- ↑ Semeško, A. 2009. Баянно-акордеонне мистецтво України на зламі XX-XXI століть. видавництво "Богдан". Termopilj. str. 14. ISBN 978-966-10-0457-2
- ↑ Mirek, A. 1994. Гармоника. издательство "Интерпракс". Moskva. str. 185. ISBN 5-85235-091-5
- ↑ a b From The Shadow Of An Accordion To Eternity. Talking To Accordionists Worth Listening To. Times Square Press. New York. 2019. ISBN 9780359802661
- ↑ Душний, А.; Пиц, Б. 2010. Львівська школа баянно-акордеонного мистецтва. ,. вид. "Посвіт". Дрогобич, Україна. str. 5, 107, 112, 148
- ↑ Пиц, Б. 2006. Музичні пріоритети В. Балика// Львівська баянна школа та її видатні представники. Посвіт. str. 20.-32. ISBN 966-2946-17-9
- ↑ Nata Bene Trio: DEBUT: Kammermusik Für Akkordeon/Bajan und Zwei Domras. Google knjige (njemački). Pristupljeno 7. rujna 2021.
- ↑ Nata bene Trio: DEBUT: Kammermusik für Akkordeon/Bajan und zwei Domras Audio CD. Amazon. Pristupljeno 7. rujna 2021.
- ↑ Duo Balyk u Novom Vinodolskom: Instrumentalni duo visoke klase. Novi list. 5. kolovoza 2021. Pristupljeno 7. rujna 2021.
- ↑ Natasha and Volodimir Balyk distinguished Russian-Ukrainian music duo living in Croatia. croatia.org. Pristupljeno 7. rujna 2021.
- ↑ Zolotarjov, Vladislav. 2000. Dnevnici. Pisma. Književno stvaralaštvo. Književno-umjetničko izdanje. 818 str. V. Balyk – urednik-sastavljač knjige, predgovor [ruski] Moskva (Rusija),. Probel. ISBN 978-5-98604-820-8
- ↑ Ruck, Lovorka, ur. 2021. Glazbena škola Ivana Matetića Ronjgova Rijeka (1820. – 2020.). PRINTERA. Sveta Nedelja, Hrvatska. str. 159, 163, 209. ISBN 978-953-98125-1-3
- ↑ Odluka Agencije za odgoj i obrazovanje. Klasa: 131-01/21-03/1808, UrBroj: 561-04/03-22-3
- ↑ Prijedlog Odluke o dodjeli nagrada učenicima i odgojno obrazovnim radnicimamentorima za posebna postignuća učenika na državnim i međunarodnim natjecanjima, susretima i smotrama u školskoj 2018./2019. godini (PDF). rijeka.hr. 2. listopada 2020. Pristupljeno 7. rujna 2021.
- ↑ 56. hrvatsko natjecanje učenika i studenata glazbe i plesa (PDF). azoo.hr. Pristupljeno 7. rujna 2021.
- ↑ Odluka Agencije za odgoj i obrazovanje. Klasa: 602-03/09-01/0004, UrBroj: 561-02/2-09-111
- ↑ Vladislav Zolotarjov: Materijali ka biografiji, Posvit (ruski). str. 437.-438., 460. ISBN 978-966-2763-08-9
- ↑ Svjetski dan učitelja. Primorsko-goranska županija nagradila najbolje prosvjetne djelatnike. Novi List/ Rijeka/ 6. listopada 2022