Teodor Soretić
Teodor vitez Soretić (Sarajevo, 23. srpnja 1858. – Maribor, 1. veljače 1933.) bio je hrvatski general austrougarske vojske i posljednji ratni zapovjednik 42. domobranske divizije.
Teodor Soretić | |
---|---|
Opći životopisni podatci | |
Datum rođenja | 23. srpnja 1858. |
Mjesto rođenja | Sarajevo |
Datum smrti | 1. veljače 1933. |
Mjesto smrti | Maribor |
Nacionalnost | Hrvat |
Puno ime | Teodor vitez Soretić |
Titule | vitez |
Opis vojnoga službovanja | |
Godine u službi | 1882. – 1918. |
Čin | ![]() |
Ratovi | Prvi svjetski rat |
Vojska | ![]() ![]() |
Rod vojske | pješaštvo |
Jedinice | 29. pješačka pukovnija 86. pješačka pukovnija |
Zapovijedao | oružništvo BiH 12. gorska brigada 42. domobranska pješačka divizija 1. pučko-ustaška pješačka brigada 63. pješačka divizija |
Odlikovanja | viteški križ Reda Leopolda |
Životopis
urediVojna karijera
urediRođen je kao sin Franje Soretića od Paule, austrijskog diplomata u Sarajevu. Nakon završetka Terezijanske vojne akademije pohađao je od 1877. vojnu akademiju u Bečkom Novom Mjestu. 1880. kao poručnik dodijeljen je 29. pješačkoj pukovniji, a nakon završetka Ratne škole 1886. služio je pri Glavnom stožeru, a potom u Banjoj Luci i Sarajevu. 1891. služio je pri kartografiranju i premjeri Transilvanije, a potom pri 86. pukovniji kao satnik (promaknut 1892.). 1901. postao je upravitelj niže vojne realke u Košicama. 1904. promaknut je u bojnika, a tri godine kasnije u zapovjednika bojne (bataljuna). Zbog svog poznavanja Istoka, premješten je 1912. kao pukovnik na dužnost zamjenika zapovjednika oružništva u BiH.
Prvi svjetski rat
urediU listopadu 1914. preuzeo je zapovjedništvo nad 12. gorskom brigadom, kojom ja zapovijedao u prvoj srbijanskoj kampanji. U travnju 1915. postaje zapovjednik oružništva u BiH te je značajno pridonio očuvanju mira i sigurnosti. Zbog toga je imenovan general-bojnikom te je u kolovozu 1916. zapovijedao 1. pučko-ustaškom pješačkom brigadom, koju je vodio protiv Rusije u Galiciji, a od studenog 1916. na Soči protiv Italije. Ubrzo nakon toga imenovan je zapovjednikom 63. pješačke divizije u Gorici, a potom u Tirolu. Proglašen je podmaršalom 7. lipnja 1918.[1] U lipnju postaje zapovjednikom hrvatske 42. domobranske divizije, koju vodi u bitkama na Soči i kod Sedam zajednica (Sette Comuni). Između ostalog, odlikovan je i viteškim križem Reda Leopolda.
Nasljeđe
urediIza sebe je ostavio ratne zapise-dnevnike, vrijednu građu za proučavanje hrvatskog sudjelovanja u Prvom svjetskom ratu.[2]