Strombolicchio
Strombolicchio (it [stromboˈlikkjo][1]) je morski stog vulkanskog porijekla u Liparskom otočju, 2 km sjeveroistočno od otoka Stromboli. Otočje se nalazi sjeverno od Sicilije, u Tirenskom moru, u Italiji. Administrativno, otok pripada općini Lipari.
Strombolicchio | |
---|---|
Otok | |
![]() Otok Strombolicchio i njegov svjetionik | |
![]() | |
Položaj | |
Koordinate | 38°49′2″N 15°15′7″E / 38.81722°N 15.25194°E |
Smještaj | Tirensko more |
Država | ![]() |
Otočje | Liparski otoci |
Fizikalne osobine | |
Površina | 0,00762 km2 |
Najviši vrh | 56 m m |
Stanovništvo | |
Broj stanovnika | 0 |
Njegovo ime na sicilijanskom jeziku znači Mali Stromboli.
Geologija
urediGeološki, Strombolicchio je vulkanski čep izuzetno tvrdog zbijenog bazalta, andezita i augita, stijena otpornih na eroziju, i ostatak je izvornog vulkana od kojeg je izgrađen otok Stromboli. Erupcije na ovom mjestu prestale su prije otprilike 200 000 godina. Od tada se vulkanska aktivnost preselila oko 3 km na jugozapad. Otok je zapravo dio strukture koja se proteže od njega do susjednog otoka Stromboli, čiji je ostatak ispod površine.
Otok je obrubljen strmim liticama, potpuno je bez vode i obradive zemlje, pa nije pogodan za naseljavanje.
Povijest
urediStijena je izvorno bila visoka 57 metara,[2] ali kada je 1920. započela izgradnja svjetionika, vrh je sravnan da bi napravila zaravan. Radovi su završeni 1926. godine: visina je smanjena na 49 metara i izgrađeno je stubište od preko 200 stepenica do mora.[3] Međutim, svjetoničar je poslan te 12 godina kasnije, 1938.
Flora i fauna
urediStrombolicchio je dom vrlo rijetkih vrsta biljnog i životinjskog svijeta i proglašen je prirodnim rezervatom sa strogim ograničenjima pristupa.
Na liticama otoka se nalazi samo par desetaka primjeraka biljke Bassia saxicola, ugroženog cvijeta s opasnošću od izumiranja. Cvijet je, osim na ovom ootku, prisutan još samo u nekoliko stotina primjeraka na otoku Capri i na jednoj lokaciji u Campaniji.
Podarcis raffonei, rijetki gušter klasificiran kao kritično ugoržen od izumiranja, pronađen je samo na tri druge lokacije, a sve se nalaze na Liparskim otocima: otočić Scoglio Faraglione uz obalu obližnjeg otoka Salina, otočić La Canna uz obalu Filicudija, te u nekim predjelima otoka Vulcano.
Izvori
uredi- ↑ Luciano Canepari. Strombolicchio. DiPI Online (talijanski). Pristupljeno 17. siječnja 2020.
- ↑ Strombolicchio. Inačica izvorne stranice arhivirana 6. ožujka 2016. Pristupljeno 27. svibnja 2012.
- ↑ Strombolicchio. capovaticano.eu. Inačica izvorne stranice arhivirana 14. prosinca 2009. Pristupljeno 27. svibnja 2012. Nepoznati parametar
|urlmorto=
zanemaren (prijedlog zamjene:|url-status=
) (pomoć)