Srebrna vrata (Split)
Srebrna vrata (lat. Porta argentea), istočni ulaz u Dioklecijanovu palaču u Splitu. Bila su skromnije dekorirana u odnosu na Zlatna vrata smještena u sjevernom zidu palače. Kroz njih se izlazi na splitsku gradsku tržnicu (pazar) na početku koje se nalazi dominikanski samostan sv. Katarine Aleksandrijske izgrađen u 13. stoljeću, a obnovljen nakon rušenja u 17. stoljeću.
Dodaj infookvir "građevina". (Primjeri uporabe predloška) |
Prvotni naziv istočnih vrata bio je Porta orientalis ("istočna vrata"). Okrenuta su prema istoku i rimskom gradu Epetiju, danas Stobreč.[1] Bila su zazidana u srednjem vijeku i opet otvorena i obnovljena tek 1952. godine.[2] Ispred vrata još su vidljivi ostaci dvije osmerokutne kule koje su branile ulaz. Iznad vrata, u rimskom stražarskom prolazu, sagrađena je vjerojatno u 6. stoljeću crkva sv. Apolinara koja je poslije porušena,[3] a s unutrašnje strane vrata podignuta je crkva Dušica porušena u bombardiranju grada 3. lipnja 1944. godine.
Budući da su ova vrata bila zazidana još u srednjem vijeku, Mlečani su 1764. godine otvorili pored njih tkz. Mala vrata, uz koja je 1820. godine bila sagrađana prvotna zgrada Arheološkog muzeja, koja se naslanjala na istočne zidine Palače.[4]
Bilješke
uredi- ↑ Šušnjar, Bogdan, Villa cara Dioklecijana u Splitu, str. 74.
- ↑ Srebrena vrata - visitsplit.com
- ↑ Srebrna vrata - split.hr. Inačica izvorne stranice arhivirana 19. siječnja 2019. Pristupljeno 30. lipnja 2015. journal zahtijeva
|journal=
(pomoć) - ↑ Srebrna vrata u Splitu - putovnica.net
Literatura
uredi- Šušnjar, Bogdan, Villa cara Dioklecijana u Splitu, Naklada Bošković, Split, 2003. ISBN 953-7090-06-X
Vanjske poveznice
uredi- Srebrena vrata - visitsplit.com (pristupljeno 30.6.2015.) (hrv.)
- Srebrna vrata - split.hr Arhivirana inačica izvorne stranice od 19. siječnja 2019. (Wayback Machine) (pristupljeno 30.6.2015.) (hrv.)
- Srebrna vrata u Splitu - putovnica.net (pristupljeno 30.6.2015.) (hrv.)
- Srebrna vrata - splitculture.hr Arhivirana inačica izvorne stranice od 10. prosinca 2017. (Wayback Machine) (pristupljeno 30.6.2015.) (hrv.)