Schiavona
Schiavona je dalmatinski renesansni mač koji je korišten od kraja 15. do početka 19. stoljeća. Korištena je primarno kao pješačko oružje, kod profesionalnih vojnika iz Dalmacije i Istre u mletačkoj mornarici. Mač se koristio za borbe na kopnu i moru, a osim u Sjevernoj Italiji mač je kasnije korišten u Škotskoj, gdje je do danas mač ovog tipa ostao dio svečane odore škotskih "highland" pukovnija.
Veliku popularnost stekao je u 16. stoljeću, pogotovo nakon Lepantske bitke u kojoj su mletački vojnici iz Dalmacije, naoružani upravo schiavonama, odigrali ključnu ulogu u pobijedi nad turskom flotom. Korištena je sve do Napoleonskih ratova, a danas je još uvijek osim u muzejima, možemo pronaći u Hrvatskoj, kao dio tradicionalne nošnje dalmatinskih gradova (Vela Luka, Korčula).
![](http://up.wiki.x.io/wikipedia/commons/thumb/6/6f/Oltramarino_1580.jpg/210px-Oltramarino_1580.jpg)
Schiavona ima široko dvosjeklo sječivo koje je namijenjeno za sječu i bod i s velikim štitnikom za ruku u obliku košarice koji se osim za zaštitu korisitio i za udarce. Schiavona je dobila ime po gardi mletačkog dužda koju su činili Hrvati (Slaveni, Schiavoni) iz Dalmacije (Boke) i Istre. Schiavona je u 17. stoljeću postalo omiljeno oružje u Italiji i u zemljama koje trgovale su s njom, kao pješačko, ali i kao oružje teške konjice.[2] Ime "schiavona" dolazi meltačkog naziva za slavensko stanovništvo Dalmacije (i Istre), te bi u doslovnom prijevodu značilo mač "slavenka" ili "dalmatinka". Isti korijen imena pronalazimo kod starije schiavonesce, no radi se o dva različita mača, schiavonesca je stariji i veći mač, gotovo mač za dvije ruke, dok je schivona kraći moderniji mač s košarom, poveznicu kod primjeraka iz Dalmacije pronalazimo u takozvanoj "mačjoj" ili "lavljoj" glavi na dnu drške.
Razvoj i tipovi schiavone
urediPrvi tip – najstariji tip schiavone, datira na kraj 15. stoljeća, a koristio se kroz cijelo 16. stoljeće, košarica je rebrasta ili skeletna, te se sastoji od 2 do 3 dijagonalna rebra. Glavica drške je u obliku mačje ili lavlje glave kakvu nalazimo kod starijih schiavonesci, starijih i većih mačeva ugarskog podrijetla. Krsnica se pruža u kontra smjeru od rukobrana, s ispruženim čaporkom prema vanka.
Drugi tip – drugi tip schiavone je poboljšana verzija prvog tipa, datira u 16. stoljeće te se koristi do kraja Mletačke Republike, također ima rebrastu košaricu, no osim dijagonalnih rebara, ovaj tip ima i okomita rebra koja zatvaraju košaricu, s umjetničkog aspekta, ovaj tip schiavone se smatra najljepšim tipom. Glavica ili jabučica je također u obliku mačje ili lavlje glave. Krsnica se pruža u kontra smjeru od rukobrana, s lagano ukošenim čaporkom prema vanka.
Treći tip – najmlađi tip schiavone datira u 17. stoljeće, i traje do kraja mletačke republike. Rebrasta košarica je zamijenjena mrežastom, odnosno rebra su zamijenjena užim prečkama, 3 do 5, koje se onda spajaju kraćim povijenim spojnicama. Kao i kod prethodna dva tipa glavica ima oblik lavlje glave. Krsnica se pruža u kontra smjeru od rukobrana, sa zavinutim čaporkom prema vanka.
Osim ova tri tipa postoje i varijacije, točnije međukoraci prve i druge u kojima nisu sva rebra spojena okomitim rebrima ili kombinacije rebraste i mrežaste košarice, te varijacija gustoće mreže. Osim dizajna glavice, svi tipovi schiavone imali su proporcionalno građene košarice prema duljini drške te je zavoj rukobrana uvijek završavao uz desno uho glavice drške. Krsnica schiavone izlazila iz košarice u kontra stranu rukobrana te se ovisno o tipu .[3][4]
Izvori
uredi- ↑ Cesare Vecellio | De gli habiti antichi et moderni di diversi parti del mondo, libri due ... The Metropolitan Museum of Art (engleski). Pristupljeno 16. rujna 2023.
- ↑ schiavona | Hrvatska enciklopedija. www.enciklopedija.hr. Pristupljeno 31. listopada 2022.
- ↑ Oakeshott, Ewart. 1980. European Weapons and Armour From the Renaissance to the Industrial Revolution. The Lutterworth Press. UK.
- ↑ Ross, Jeffrey. 2005. THE EVOLUTION OF THE BASKET HILTED SWORD FROM THE 16TH TO 18TH CENTURIES. AS-AC. 123.