Romanizacija grčkog jezika
Romanizacija grčkog jezika jest proces transliteracije s grčkoga alfabeta na latinicu konvencionalnim pravilima. Transliteracije novogrčkoga i starogrčkoga ne razlikuju se previše, ali zbog nestanka politonskoga sustava pisanja i promjena u izgovoru glasova, neke se promjene ipak transliteriraju.
![](http://up.wiki.x.io/wikipedia/commons/thumb/7/7f/Pater_noster_in_greek_script.svg/220px-Pater_noster_in_greek_script.svg.png)
Transliteracija mora, što je više moguće, nastojati prenijeti sve informacije koje originalni sustav daje, a pritom ne dodati nove.
Posuđivanje u latinski
urediRimljani su posudili mnoge riječi iz starogrčkoga i pritom ih morali transkribirati. Većinu su slova jednostavno zamijenili slovima s istom glasovnom vrijednošću: α = a, β = b, κ = c, ξ = x... S obzirom na to da nisu imali znakova kojima bi mogli označiti ζ i υ, preuzeli su ih iz grčkoga te dobili z i y. Ipak, kada se υ pojavljuje u dvoglasu (vidjeti fonologiju grčkoga) smatrali su upotrebu slova u primjerenijom. Agma (gama koja označava glas [ŋ] pred velarima) zamijenjena je slovom n. Razliku između ε i η te ο i ω nisu radili. Glas /e:/, koji se u grčkome označavao dvoslovom ει, postao je kasnije glasom /i/, a preuzet je, ovisno o izvornome izgovoru, dvojako: ili se označavao slovom e ili slovom i.
Dvoglase αι i οι Rimljani su preuzeli ili kao ae i oe (koji postoje i u latinskome) ili kao ai i oi. U starijim stadijima grčkoga iota subscriptum još se izgovarala, ali kasnije nije. ᾳ, ῃ i ῳ preuzeti su kao ae, ai ili a, to jest e te oe ili o.
Spiritus asper transliteriran je slovom h.[1]
Antički grčki
urediRimski oblik transkripcije prešao je u mnoge europske jezike koji su preuzeli latinicu, a u njima je doživio daljnje promjene prilagođavajući se fonološkim sustavima tih jezika. Razvojem znanosti pojavili su se sustavi transliteracije koji su bili nedosljedni. ALA-LC upotrebljava svoju transliteraciju za sve tekstove prije 1454. godine, drže da svi ti tekstovi pripadaju starogrčkome i srednjovjekovnome grčkom.[2] Beta Code nastoji transliterirati grčki bez upotrebe dodatnih znakova koji se ne pojavljuju u klasičnoj latinici.
Grčki | Položaj | ALA-LC
(2010.) |
Beta Code |
---|---|---|---|
α | a | A | |
αι | ai | AI | |
β | b | B | |
γ | g | G | |
pred γ, κ, ξ i χ | n | ||
δ | d | D | |
ε | e | E | |
ει | ei | EI | |
ζ | z | Z | |
η | ē | H | |
θ | th | Q | |
ι | i | I | |
κ | k | K | |
λ | l | L | |
μ | m | M | |
ν | n | N | |
ξ | x | C | |
ο | o | O | |
οι | oi | OI | |
ου | ou | OU | |
π | p | P | |
ρ | na početku riječi | rh | R |
r | |||
σ | u riječi | s | S / S1 |
ς | na kraju riječi | S / S2 / J | |
τ | t | T | |
υ | y | U | |
u dvoglasima | u | ||
υι | ui | UI | |
φ | ph | F | |
χ | ch | X | |
ψ | ps | Y | |
ω | ō | W |
Dijakritički znakovi
urediGrčki | ALA-LC
(2010.) |
ISO 843
(1997.) |
Beta Code |
---|---|---|---|
◌́ | — | ◌́ | / |
◌̀ | ◌̀ | \ | |
◌̔ | h | h | ( |
◌̓ | — | ◌̓ | ) |
◌̃ | ◌̂ | = | |
◌̈ | ◌̈ | + | |
◌ͅ | ◌̧ | | |
Zastarjela slova
urediNeka se slova više nisu rabila ni u antičko vrijeme, ovdje su neka važnija:
Greek | ISO 843
(1997.) |
ALA-LC
(2010.) |
Beta Code | Ime |
---|---|---|---|---|
Ϝ ϝ | w | w | V | digama |
Ϙ ϙ
Ϟ ϟ |
— | ḳ | #3 | kopa |
Ϡ ϡ | — | #5 | sampi | |
Ϻ ϻ | #711 | san |
Moderni grčki
urediMeđunarodna organizacija za standardizaciju (ISO) donio je jednostavna pravila transliteracije. ISO 843 donesen je 1997. godine, a utemeljen je na sustavu ELOT 743. Sustav ELOT 743 rabi se na grčkim i ciparskim putovnicama. U tablici se nalaze i transliteracije UN-a i ALA-LC te BGN/PCGN, sustav američkoga Board on Geographic Names (BGN) i Permanent Committee on Geographical Names (PCGN) Ujedinjenoga Kraljevstva.[3]
Grčki | ELOT 743, 2. izdanje
(2001.) |
UN
(1987.) |
ISO
(1997.) |
ALA-LC
(2010.) |
BGN/PCGN
(1962.)[4] |
---|---|---|---|---|---|
α | a | a | a | a | a |
αι | ai | ai | ai | ai | e |
αυ | au | av̱ | au | au | av |
af | |||||
β | v | v | v | v | v |
γ | g | g | g | g | g/y |
γγ | gg | ṉg | gg | ng | ng |
γκ | gk | gk | gk | gk | g |
ng | ng | ||||
γξ | gx | ṉx | gx | nx | nx |
γχ | gch | ṉch | gch | nch | nkh |
δ | d | d | d | d | d |
ε | e | e | e | e | e |
ει | ei | ei | ei | ei | i |
ευ | eu | ev̱ | eu | eu | ev |
ef | |||||
ζ | z | z | z | z | z |
η | ī / i¯ | i̱ | ī | ē | i |
ηυ | īy / i¯y | i̱v̱ | īy | ēu | iv |
i̱f̱ | |||||
θ | th | th | th | th | th |
ι | i | i | i | i | i |
κ | k | k | k | k | k |
λ | l | l | l | l | l |
μ | m | m | m | m | m |
μπ | mp | b | mp | b | b |
mp | mp | mb | |||
ν | n | n | n | n | n |
ντ | nt | nt | nt | ḏ / d_ | d |
nt | nt | ||||
ξ | x | x | x | x | x |
ο | o | o | o | o | o |
οι | oi | oi | oi | oi | i |
ου | ou | ou | ou | ou | ou |
π | p | p | p | p | p |
ρ | r | r | r | r | r |
σ / ς | s | s | s | s | s |
τ | t | t | t | t | t |
υ | y | y | y | y | i |
υι | yi | yi | yi | ui | i |
φ | f | f | ph | f | f |
χ | ch | ch | ch | ch | kh |
ψ | ps | ps | ps | ps | ps |
ω | ō / o¯ | o̱ | ō | ō | o |
Dijakritički znakovi
urediGrčki | ELOT
(2001.) |
UN
(1987.) |
ISO
(1997.) |
BGN/
PCGN (1996.) |
ALA-LC
(2010.) |
---|---|---|---|---|---|
◌́ | ◌́ | — | |||
◌̈ | ◌̈ |
Hrvatski jezik
urediU hrvatskome se rabe uobičajene transliteracije, ali transkripcije su ipak originalne i stavljaju naglasak na izgovor u grčkome. Ipak, pojavljuju se problemi u upotrebi nekih slova u transliteraciji. Problem je uzrokovan nedostatkom službenih priručnika koji su se uglavnom bavili transkripcijom.[1]
Antički grčki
urediKada se u hrvatskim prevoditeljskim i stručnim tekstovima rabi transliteracija grčkih imena, često se pojavljuju problemi oko toga treba li upotrijebiti slovo iz klasične latinice ili slovo u upotrebi u hrvatskome. Iako se upotrebljavaju međunarodna pravila, nedoumice postoje.
Sljedeća se slova jednostavno transliteriraju:
Grčki | Hrvatski |
---|---|
α | a |
β | b |
γ | g |
δ | d |
ι | i |
λ | l |
μ | m |
ν | n |
π | p |
ρ | r |
σ/ς | s |
τ | t |
Slovo κ obično se zamjenjuje slovom k, ali ponekad se pod utjecajem latinskoga pojavljuje c.
Aspiranti θ, φ i χ transliteriraju se kao th, ph i ch. Umjesto ph, pojavljuje se i f, a ch se zna zamijeniti oznakama kh i h, ali ovakve su prakse neslužbene, a, u slučaju h, i neprecizne.
Slovo ξ prenosi se dvojako: ks i x, a obliku ks daje se prednost. Slovo ψ ipak ima samo jednu transliteriranu inačicu: ps. Zeta se prenosi slovom z, a ipsilon slovom y. Ro se na početku riječi aspirira pa se tako i zapisuje: kao rh. Velarni nazal transliterira se slovom n.[1]
Razlika između ε i η te ο i ω postiže se crticama nad samoglasnicima:
Grčki | Hrvatski |
---|---|
ε | e |
η | ē |
ο | o |
ω | ō |
Zbog dostupnosti slova na tipkovnici ponekad se zamijeni znakom ◌̂, ali tako se može pomiješati s oznakom za cirkumfleks.
Dvoglasi se prenose sa slovom i, a iota subscriptum pretvara se u obično j. Ipsilon se u dvoglasima transliterira slovom u, a dvoslov ου obično je jednostavno u, ali može i ou.
Spiritus lenis ne preuzima se, a spiritus asper bilježi se slovom h.
Naglasci i dijereza bilježe se oznakama ◌́ (akut), ◌̀ (gravis), ◌̂ (cirkumfleks) i ◌̈ (dijereza) iznad oznake za duljinu samoglasnika. U slučaju cirkumfleksa, oznaka za duljinu ne stavlja se.[1]
Razlike od ISO standarda jesu: agma se prenosi slovom n umjesto slovom g, aspirirano ro transliterira se dvoslovom rh umjesto običnim r, fi je ph, a ne f, a hi je ch, a ne h. Osim toga, ipsilon nije uvijek u. Ipak, hrvatski način odgovara ALA-LC sustavu.
Primjeri na antičkom grčkom
urediGrčki | Transliteracija | Prijevod |
---|---|---|
σαφής | saphḗs | jasan |
ποιέω | poiéō | raditi |
ποίημᾰ | poíēma | rad |
ἀγαθός | agathós | dobar |
ἑωυτοῦ | heōytoû | sebe |
ᾠδή | ōidḗ | pjesma, oda |
Ξέρξης | Xérxēs | Kserkso |
Σφῐ́γξ | Sphínks | sfinga |
αϋπνία | aÿpnía | insomnija |
Izvori
uredi- ↑ a b c d Damir Salopek: O problemima transliteracije s grčkoga na hrvatski jezik
- ↑ ALA-LC Romanization Tables: Greek
- ↑ Introduction, Vlada UK-a
- ↑ Transliteration of Greek