Pteranodontidae
Pteranodontidae (Pteranodontidi) bili su porodica velikih pterosaura, koji su tijekom razdoblja krede nastanjivali Sjevernu Ameriku. Naziv im je dao Othniel Charles Marsh 1876. godine.
Pteranodontidi | |
---|---|
![]() Restauracija odraslog mužjaka Pteranodona | |
Status zaštite | |
![]() Status zaštite: Izumrli | |
Raspon fosila | |
Kasna kreda | |
Sistematika | |
Carstvo: | Animalia |
Koljeno: | Chordata |
Red: | †Pterosauria |
Porodica: | †Pteranodontidae Marsh, 1876. |
Tipična vrsta | |
Pteranodon longiceps | |
Rodovi | |
Baze podataka | |
Pteranodontidi su imali upadljive izdužene krijeste koje su im stršile iz zadnjeg dijela glave (najpoznatiji primjer toga je kod samog Pteranodona). Nyctosaurus, sa svojom nevjerojatnom krijestom, ponekada se uključuje u tu porodicu, iako se obično svrstava u vlastitu porodicu Nyctosauridae (Nicholson & Lydekker, 1889).
Današnji istraživači razlikuju se po svom korištenju koncepta pteranodontida. S. Christopher Bennett i Alexander Kellner zaključili su da Nyctosaurus nije bio pteranodontid. Bennett je 1994. definirao kladus Pteranodontidae, koji je također uključivao vrste iz porodice Anhangueridae.[1] Međutim, ostali nisu prihvatili tu definiciju. Na primjer, Alexander Kellner je dao nazive nekolicini dodatnih vrsta iz primjeraka koji su prethodno bili priključeni rodu Pteranodon, te je svrstao vrstu P. sternbergi u odvojen rod, pod nazivom Geosternbergia. Kellner je redefinirao pteranodontide kao najbližeg zajedničkog pretka vrsta Pteranodon longiceps, Geosternbergia sternbergi i Dawndraco kanzai, i svih njegovih potomaka. Moguće je da u taj kladus spadaju niktosauridi. Analize koje je proveo David Unwin ukazale su na srodstvo među rodovima Pteranodon i Nyctosaurus, te je koristio naziv Pteranodontia za kladus koji sadrži ta dva roda.
Bilješke
uredi- ↑ Bennett, S. C. (1994). "Taxonomy and systematics of the Late Cretaceous pterosaur Pteranodon (Pterosauria, Pterodactyloidea)", Occasional Papers of the Museum of Natural History, University of Kansas, Lawrence, 169: 1-70