Maksimilijan Mihelčič
Maksimilijan Mihelčič nadimak Maks (Ljubljana, 29. srpnja 1905. – Zagreb, 29. ožujka 1958.) bio je slovenski nogometaš. Igrao je na poziciji vratara, atletski građen, elastičan, jednako branio visoke i niske lopte. Prema mnogima najbolji slovenski nogometaš prije Drugog svjetskog rata.[1]
Maksimilijan Mihelčič | ||
---|---|---|
Osobni podatci | ||
Puno ime | Maksimilijan Mihelčič | |
Nadimak | Maks | |
Rođenje | 29. srpnja 1905. Ljubljana, Slovenija (Austro-Ugarska) | |
Smrt | 29. ožujka 1958. Zagreb, Hrvatska (SFRJ) | |
Pozicija | vratar | |
Igračka karijera* | ||
Godina | Klub | Nast. (gol.) |
1922. – 1923. 1924. – 1934. 1934. – 1938. |
Hermes (Ljubljana) Građanski (Zagreb) GEC Šparta (Zagreb) |
|
Reprezentativna karijera** | ||
1925. – 1931. | ![]() |
18 (0) |
Portal o životopisima | ||
Portal o športu |
Klupska karijera
urediIgračku nogometnu karijeru započeo je 1922. godine u ljubljanskom Hermesu. Od 1924. godine do 1934. godine igrao je za zagrebački Građanski s kojim je osvojio prvenstva Jugoslavenskog nogometnog saveza 1926. i 1928. godine. Od 1934. do 1938. godine bio je član zagrebačke Šparte.
Reprezentativna karijera
urediZa jugoslavensku nogometnu reprezentaciju odigrao je 18 utakmica. Prvu utakmicu odigrao je u 28. listopada 1925. godine u Pragu protiv Čehoslovačke (7:0), a posljednju 4. listopada 1931. godine u Sofiji protiv Bugraske (3:2). Pri tome je ubilježio 7 pobjeda, 2 neodlučena ishoda, te 9 poraza. Igrao je za ljubljansku i zagrebačku nogometnu reprezentaciju. Za zagrebačku reprezentaciju odigrao je 38 utakmica, te s istom osvojio Kup kralja Aleksandra 1925. i 1926. godine.
Trenerska karijera
urediMaksimilijan Mihelčič trenirao je mladež Građanskog i Dinama.
Zanimljivo
urediU godinama igranja za Građanski bio je i službeni vozač gradonačelnika.
Izvori
uredi- Zvonimir Magdić, Legende zagrebačkog nogometa, Zagreb, 1996., ISBN 953-96851-0-9, str. 74, 75 i 563
- (srpski) Fudbalska reprezentacija Srbije: Mihelčić Maksimilijan Arhivirana inačica izvorne stranice od 27. lipnja 2014. (Wayback Machine)