Ljepkovke
Ljepkovke (lat. Loranthaceae), velika biljna porodica u redu santalolike. Sastoji se od preko 1 000 vrsta, a ime je dobila po grmastom polunametničkom rodu žuta imela, ljepak ili lijepak (Loranthus).
Ljepkovke | |
---|---|
Sistematika | |
Carstvo: | Plantae |
Divizija: | Tracheophyta |
Razred: | Magnoliopsida |
Red: | Santalales |
Porodica: | Loranthaceae Juss. |
Baze podataka | |
U Hrvatskoj je među ljepcima poznata jedino vrsta europska žuta imela ili europski ljepak (Loranthus europaeus). Druga vrsta ljepka raste u Kini, a zove se Loranthus guizhouensis.
Biljka poznata kao imelica borovice ili imelica sitna (Arceuthobium oxycedri), koju zastarjeli podaci u Hrvatskoj[1] navode kao predstavnika porodice ljepkovki pripada rodu imelica (Arceuthobium) i porodici santalovki (Santalaceae).[2] Ona je također raširena i po Europi i Aziji.
Opći opis
urediLoranthaceae, jedna je od porodica iz reda santalolike Santalales, koja ima približno 77 rodova i oko 950 vrsta parazitskog cvjetnog drveća ili grmlja. Gotovo sve Loranthaceae ograničene su na tropske krajeve.[3]
Fizički opis
urediVeličine biljaka variraju od malih biljaka do stabala visokih do 10 metara (oko 33 stope); manje vrste su obično drvenasti paraziti na granama drveća, dok su veće vrste paraziti korijena. Listovi bez režnja obično su zimzeleni, ponekad debeli i mesnati, raspoređeni u parovima, svaki list nasuprot drugome na grani. Zeleno lišće sadrži nešto klorofila, koji biljkama omogućuje proizvodnju hrane, ali sve su Loranthaceae do određene mjere parazitske i tvore veze (haustorijume) sa svojim domaćinima kako bi dobile vodu i hranjive tvari. Cvjetovi su obično dvospolni i često jarkih boja, a plodovi su gotovo uvijek bobice s jednom sjemenkom. Bobice jedu ptice, koje sjeme raznose tako što ga talože na drveću ili izbacuju u izmetu. Većina sjemenki ima ljepljivi viscidium koji se lako lijepi za koru drveća, gdje će vjerojatno proklijati.[3]
Glavni rodovi i vrste
urediTropski rod starog svijeta Loranthus, s oko 500 vrsta, najveći je rod u ovoj porodici. Neki od drugih velikih rodova uključuju tropski afrički Tapinanthus (250 vrsta), jugoistočnoazijski i australski Amyema (95 vrsta), te južnoameričke rodove Psittacanthus (50 vrsta) i Struthanthus (50 vrsta).[3]
“Australsko božićno drvce” (Nuytsia floribunda) je atraktivno parazitsko drvo s kitnjastim cvjetovima. Rod Gaiadendron sastoji se od jedne grmolike vrste, G. punctatum, koja se nalazi u vlažnim područjima Srednje i Južne Amerike. Porodica također sadrži brojne imele, kao što je Atkinsonia ligustrina, jedina vrsta svog roda, u istočnoj Australiji. Većina drugih vrsta imele pripada srodnoj porodici Santalaceae.[3]
Tribusi, podtribusi i rodovi
uredi- Familia Loranthaceae Juss. (1077 spp.)
- Subfamilia Nuytsioideae Tiegh.
- Nuytsia R. Br. (1 sp.)
- Subfamilia Loranthoideae Eaton
- Tribus Gaiadendreae Tiegh.
- Atkinsonia F. Muell. (1 sp.)
- Gaiadendron G. Don (3 spp.)
- Tribus Elytrantheae Danser
- Peraxilla Tiegh. (2 spp.)
- Alepis Tiegh. (1 sp.)
- Lepeostegeres Blume (10 spp.)
- Lysiana Tiegh. (8 spp.)
- Loxanthera (Blume) Blume (1 sp.)
- Elytranthe (Blume) Blume (8 spp.)
- Trilepidea Tiegh. (1 sp.)
- Amylotheca Tiegh. (5 spp.)
- Cyne Danser (7 spp.)
- Decaisnina Tiegh. (28 spp.)
- Macrosolen Blume (37 spp.)
- Septemeranthus L.J.Singh (1 sp.)
- Lepidaria Tiegh. (9 spp.)
- Lampas Danser (1 sp.)
- Thaumasianthes Danser (1 sp.)
- Tribus Psittacantheae Horan.
- Subtribus Tupeinae Nickrent & Vidal-Russ.
- Tupeia Cham. & Schltdl. (1 sp.)
- Subtribus Notantherinae Nickrent & Vidal-Russ.
- Notanthera (DC.) G. Don (1 sp.)
- Desmaria Tiegh. (1 sp.)
- Subtribus Ligarinae Nickrent & Vidal-Russ.
- Subtribus Psittacanthinae Engl.
- Tripodanthus (Eichler) Tiegh. (3 spp.)
- Psittacanthus Mart. (133 spp.)
- Aetanthus (Eichler) Engl. (18 spp.)
- Passovia Karst. ex Klotzsch (25 spp.)
- Oryctanthus (Griseb.) Eichler (17 spp.)
- Maracanthus Kuijt (3 spp.)
- Dendropemon (Blume) Rchb. (33 spp.)
- Cladocolea Tiegh. (28 spp.)
- Struthanthus Mart. (102 spp.)
- Pusillanthus Kuijt (2 spp.)
- Panamanthus Kuijt (1 sp.)
- Peristethium Tiegh. (17 spp.)
- Phthirusa Mart. (24 spp.)
- Oryctina Tiegh. (7 spp.)
- Subtribus Tupeinae Nickrent & Vidal-Russ.
- Tribus Lorantheae Rchb.
- Subtribus Ileostylinae Nickrent & Vidal-Russ.
- Ileostylus Tiegh. (1 sp.)
- Muellerina Tiegh. (5 spp.)
- Subtribus Loranthinae Engl.
- Subtribus Amyeminae Nickrent & Vidal-Russ.
- Baratranthus (Korth.) Miq. (4 spp.)
- Sogerianthe Danser (5 spp.)
- Benthamina Tiegh. (1 sp.)
- Amyema Tiegh. (95 spp.)
- Dactyliophora Tiegh. (2 spp.)
- Diplatia Tiegh. (3 spp.)
- Distrianthes Danser (2 spp.)
- Helicanthes Danser (1 sp.)
- Papuanthes Danser (1 sp.)
- Subtribus Scurrulinae Nickrent & Vidal-Russ.
- Subtribus Dendrophthoinae Nickrent & Vidal-Russ.
- Helixanthera Lour. (40 spp.)
- Dendrophthoe Mart. (33 spp.)
- Tolypanthus (Blume) Blume (7 spp.)
- Trithecanthera Tiegh. (5 spp.)
- Subtribus neopoisan
- Vanwykia Wiens (2 spp.)
- Socratina Balle (3 spp.)
- Plicosepalus Tiegh. (13 spp.)
- Bakerella Tiegh. (16 spp.)
- Subtribus Emelianthinae Nickrent & Vidal-Russ.
- Phragmanthera Tiegh. (35 spp.)
- Moquiniella Balle (1 sp.)
- Oliverella Tiegh. (3 spp.)
- Erianthemum Tiegh. (16 spp.)
- Globimetula Tiegh. (13 spp.)
- Emelianthe Danser (1 sp.)
- Pedistylis Wiens (1 sp.)
- Spragueanella Balle (2 spp.)
- Subtribus Tapinanthinae Nickrent & Vidal-Russ.
- Oedina Tiegh. (4 spp.)
- Berhautia Balle (1 sp.)
- Tapinanthus Blume (30 spp.)
- Englerina Tiegh. (26 spp.)
- Actinanthella Balle (2 spp.)
- Agelanthus Tiegh. (56 spp.)
- Oncocalyx Tiegh. (11 spp.)
- Oncella Tiegh. (4 spp.)
- Loranthella S.Blanco & C.E.Wetzel (5 spp.)
- Septulina Tiegh. (2 spp.)
- Subtribus Ileostylinae Nickrent & Vidal-Russ.
- Tribus Gaiadendreae Tiegh.
- Subfamilia Nuytsioideae Tiegh.
Vanjske poveznice
urediZajednički poslužitelj ima još gradiva o temi Loranthaceae | |
Wikivrste imaju podatke o taksonu Loranthaceae |
Izvori
uredi- ↑ FCD
- ↑ Catalogue of Life: 20th December 2017. Inačica izvorne stranice arhivirana 2. siječnja 2018. Pristupljeno 1. siječnja 2018. journal zahtijeva
|journal=
(pomoć) - ↑ a b c d Britannica Pristupljeno 16. svibnja 2024.