Judine škude
Judine škude ili trideset novčića, nazivi za cijenu od trideset srebrnjaka za koju je Juda Iškariotski izdao Isusa Krista. Spominju se u 15. stihu 26. poglavlja Evanđelja po Mateju u Novom zavjetu.[1]
![](http://up.wiki.x.io/wikipedia/commons/thumb/f/fc/P._Moln%C3%A1r_The_Thirty_Pieces_of_Silver_1909.jpg/220px-P._Moln%C3%A1r_The_Thirty_Pieces_of_Silver_1909.jpg)
Juda je, prema Evanđelju po Mateju, prije Posljednje večere otišao glavarima svećeničkim i pristao predati Isusa farizejima u zamjenu za 30 srebrnjaka zbog čega se kasnije pokajao i pokušao vratiti novčiće. Isus je zatim uhićen u Getsemanskom vrtu, gdje ga je Juda poljubio i tako vojnicima otkrio Isusov identitet. U Evanđelju po Luki spominje se kako je Juda pristao predati Isusa za novce, ali nije naveden točan iznos.[2]
Danas su Judine škude simbol izdaje i koriste se i u umjetničkim djelima koja prikazuju Isusove muke.
U hrvatskoj se retorici koristi fraza »prodati se za judine škude« za osobu koja je primila novac za izdaju ili čin koji ide na štetu drugih.[3]
Vidi još
urediIzvori
uredi- ↑ Matej 26,5, biblija.biblija-govori.hr, pristupljeno 27. siječnja 2024.
- ↑ Evanđelje po Luki, Poglavlje 22,3-6, Kršćanska sadašnjost, biblija.ks.hr, pristupljeno 1. veljače 2024.
- ↑ škẉda, Hrvatski jezični portal, hjp.znanje.hr, pristupljeno 27. siječnja 2024.