José Benito Monterroso
José Benito Monterroso (Montevideo, 1780. – Montevideo, 10. ožujka 1838.) bio je katolički svećenik, franjevac, filozof, bogoslov i političar iz Bande Oriental, jedan od najbližih suradnika Joséa Gervasia Artigasa i borac za urugvajsku neovisnost.[1]
José Benito Monterroso | |
---|---|
![]() Artigas diktira Monterossu, u franjevačkoj odjeći, tekst pisma koja šalje urugvajskim vojnim zapovjednicima i narodu.
| |
Opći životopisni podatci | |
Datum rođenja | 1780. |
Mjesto rođenja | Montevideo |
Datum smrti | 10. ožujka 1838. |
Mjesto smrti | Montevideo |
Nacionalnost | Urugvajac |
Opis vojnoga službovanja |
Životopis
urediRođen je u šesteročlanoj obitelji talijanskih useljenika kao najstariji sin i najstarije dijete. Njegova mlađa sestra Ana kasnije se udala za utjecajnog generala Lavalleju. Osnovno obrazovanje stekao je u Montevideu, a studirao je zajedno s franjevcima. Za svećenika je zaređen u Buenos Airesu, 30. srpnja 1799. godine.[1] 1803. postao je stalni profesor na Sveučilištu u Córdobi, gdje je predavao na katedri filozofije. Četiri godine kasnije (1807.) preuzeo je i katedru bogoslovije.[1] Početkom 1811. polaže privremene redovničke zavjete i postaje franjevac. Bio je teološki savjetnik Franjevačke provincije u Montevideu.
1814. odlazi iz samostana i pridružuje se urugvajskim domoljubnim oslobodilačkim snagama. Braća iz Buenos Airesa su mu više puta pisala da se vrati u samostan. Zbog svog političkog i vojnog angažmana stekao je povjerenje kod Artigasa te je postao njegov ispovjednik i osobni savjetnik.[1] 1818. napušta redovničko zvanje i posvećuje se bogoslovnom radu. Napisao je nekoliko radova na temu kristologije, ali oni nisu ostali sačuvani.[1] Nekoliko puta je bio zarobljen od strane Britanaca i Portugalaca. Zadnji sastanak s Artigasom imao je prije njegova odlaska u Paragvaj poečtkom 1820-ih godina. U vrijeme 1930-ih, kada je Urugvaj je potresala politička kriza, zbog koje odlazi u Čile. Tamo se posvetio proučavanju rudarstva te je služio u nekoliko župa.[1] Pred Rimskom kurijom je uspio dokazati nevinost, jer je bio optužen za otpadništvo i ugnjetavanje, te je jedno vrijeme bio svećenik u Marseilleu.[1]
Kasnije je živio i u Gibraltaru, iz kojega je brodom otišao u Rio de Janeiro.[1] U prosincu 1836. se vraća u Montevideo, gdje ostvaruje dobre odnose s Manuelom Oribeom. Pred kraj života je uspio dokazati crkvenim vlastima da nije nikad prekršio svećeničke zavjete. Umro je u Montevideu 10. ožujka 1838. godine.[1]
Izvori
uredi- ↑ a b c d e f g h i José Benito Monterroso, svećenik, teolog, franjevac u savjetnik Artigasa Arhivirana inačica izvorne stranice od 2. lipnja 2013. (Wayback Machine), mrežna mjesta Biskupske konferencije Urugvaja, pristupljeno 16. lipnja 2016. (šp.)
- Mario Cayota. 2010. Un ciudadano ilustre y su inicuo destierro. Cuadernos Franciscanos del Sur, Nº 8. CEFRADOHIS. Montevideo. str. 86. Pristupljeno 14. travnja 2013. (šp.)