Ivan Pelizzoli
Ivan Pelizzoli (Bergamo, Italija, 18. studenog 1980.) bivši je talijanski nogometni vratar i nacionalni reprezentativac. Većinu klupske karijere proveo je u domovini uz iznimku igranja za moskovski Lokomotiv.
Ivan Pelizzoli | ||
---|---|---|
![]() Pelizzoli u dresu moskovskog Lokomotiva. | ||
Država | ![]() | |
Osobni podatci | ||
Rođenje | 18. studenog 1980. Bergamo | |
Visina | 197 cm | |
Klub | ||
Trenutačni klub | Igračka mirovina | |
Pozicija | vratar | |
Mlađi uzrasti | ||
1997. – 1999. | Atalanta | |
Igračka karijera* | ||
Godina | Klub | Nast. (gol.) |
1999. – 2001. 1999. – 2000. 2001. – 2005. 2005. – 2007. 2007. – 2010. 2009. – 2010. 2010. – 2011. 2011. – 2012. 2012. – 2014. 2014. – 2016. 2016. 2016. – 2017. 2017. |
Atalanta → Triestina (posudba) Roma Reggina Lokomotiv Moskva → AlbinoLeffe (posudba) Cagliari Padova Pescara Virtus Entella Vicenza Piacenza Foggia |
23 (0) 73 (0) 41 (0) 20 (0) 23 (0) 1 (0) 18 (0) 31 (0) 11 (0) 1 (0) 10 (0) 0 (0) | 30 (0)
Reprezentativna karijera** | ||
1998. 2000. – 2004. 2003. – 2004. |
![]() ![]() ![]() |
17 (0) 2 (0) | 1 (0)
Portal o životopisima | ||
Portal o športu |
Osvajač je brončane medalje na Olimpijskim igrama 2004. u Ateni.
Karijera
urediKlupska karijera
urediPelizzoli je u rodnom Bergamu branio za tamošnju Atalantu u juniorskim i seniorskim sastavima[1] te je debitirao u Serie A istaknuvši se kao jedan od najboljih mladih vratara Italije. Time je postao prvi vratar kluba, ispred starijih Alberta Fontane i Davida Pinata.[1]
Dobre igre u dresu Atalante omogućile su mu transfer u AS Romu tijekom ljeta 2001. u vrijednosti 14 milijuna eura.[1] Ubrzo je s klubom osvojio talijanski Superkup ali je bio zamjena Antonioliju. Međutim, uskoro je postao startna jedinica a tijekom sezone 2003./04. momčad je imala najmanje primljenih golova u Serie A. Sam Pelizzoli nije primio pogodak u 774 minute, međutim, unatoč tom uspjehu, nije uvršten na popis reprezentativaca za predstojeći EURO 2004.
Vratar je tijekom sljedeće sezone imao loše predstave zbog čega je 2005. napustio klub i otišao u Regginu. Ondje je bio važna karika momčadi osiguravajući joj svojim obranama ostanak u prvoj ligi.
31. siječnja 2007. potpisao je za rusku Lokomotiv Moskvu[1] četverogodišnji ugovor[2] dok je posljednju ugovornu sezonu proveo na posudbi u niželigašu AlbinoLeffeu. Dok se tijekom prve sezone borio s Eldinom Jakupovićem za startnu jedinicu, tijekom druge sezone bio je četvrti vratar kluba (iza Jakupovića, Mareka Čecha i Ivana Levenetsa).
Povratkom u domovinu, golman je branio za mnoštvo klubova kao što su Cagliari, Padova, Pescara, Virtus Entella i Vicenza.
Reprezentativna karijera
urediPelizzoli je branio za sve mlađe uzraste talijanske reprezentacije dok je U21 sastavom osvojio brončanu medalju na Olimpijadi u Ateni 2004. Ondje je bio jedan od ukupno trojice starijih igrača koji su bez obzira na godine mogli nastupiti.
Za Azzure je debitirao u prijateljskoj utakmici protiv Švicarske u Ženevi, igranoj 30. travnja 2003. Druga (ujedno i posljednja) utakmica u nacionalnom dresu bila je također u prijateljskom susretu, ovaj puta protiv Finske.
Osvojeni trofeji
urediKlupski trofeji
urediKlub | Trofej | Godina |
---|---|---|
Italija | ||
AS Roma | Supercoppa Italiana | 2001. |
Reprezentativni trofeji
urediTurnir | Trofej | Godina |
---|---|---|
Olimpijske igre u Ateni | Bronca | 2004. |