Impedancija
Impedancija (njem. Impedanz; engl. impedance, prema lat. impedire: smetati, priječiti) može značiti:
- električna impedancija, u elektrotehnici (oznaka Z), je ukupan električni otpor u krugu izmjenične struje, vektorski zbroj djelatnoga (omskoga) električnoga otpora R i prividnoga (imaginarnoga) električnoga otpora (ili reaktancije), koji je razlika induktivnoga električnog otpora RL i kapacitivnoga električnog otpora RC. Jednaka je recipročnoj vrijednosti admitancije, odnosno količnik je efektivnih vrijednosti električnog napona i struje. Mjerna jedinica impedancije jest om (Ω).
- impedancija u akustici je dio naziva četiriju veličina: akustičke impedancije (mjerna jedinica: Pa s m–3), specifične akustične impedancije, karakteristične akustičke impedancije (Pa s m–1) te mehaničke impedancije (N s m–1).
- mehanička impedancija, u mehanici, je omjer između sile koja uzrokuje vibracije i odziva mehaničkog sustava.
- fiziološka impedancija, u fiziologiji, je električni otpor tkiva toku izmjenične struje. Impedancija tkiva ovisi o njihovim različitim svojstvima, u prvome redu o prožiljenosti. Zato mjerenje tkivne impedancije može dati korisne podatke o promjenama u tim tkivima. Impedancija se ponajviše rabi pri procjeni funkcije dišnog i krvožilnoga sustava (impedancijska pletizmografija). Prilagođivanje akustičkih impedancija značajno je i u fiziologiji sluha, jer tvorbe u srednjem uhu (bubnjić i slušne košćice) prilagođuju impedanciju zraka u vanjskom uhu impedanciji tekućine u unutarnjem uhu. Budući da se akustičke impedancije zraka i vode znatno razlikuju, bez te bi se prilagodbe izgubio velik dio zvučne energije.[1]
Izvori
uredi
| Ovo je razdvojbena stranica. Pomaže u orijentaciji tako da popisuje sve stranice koje dijele isti naslov. Ako Vas je poveznica iz nekoga članka poslala ovamo, možda biste željeli vratiti se i ispraviti ju da pokazuje izravno na željenu stranicu. |