Habura (Eufrat)
Habura, prema latinskom Chabura, također i Habur (arapski الخابور al-khābūr , kurdski: Xabûr, sirjački: ܚܒܘܪ ḥābur/khābur, turski: Habur, starogrčki: Χαβώρας[1] ili Ἀβόρρας[2] ili Ἀβούρας[3] - Chaboras, Aborrhas, ili Abura, latinski: Chabura[4]) je najveći trajni pritok Eufrata na sirijskom ozemlju. Premda izvire u Turskoj, krški izvori oko Ra's al-'Ayna glavni su izvor vode rijeci. Nekoliko važnih vadija ulijeva se u Haburu sjeverno od Al-Hasakaha, zajedno tvoreći ono što je znano kao Haburski trokut, ili područje Gornje Habure. Od sjevera ka jugu, godišnja količina oborina u području bazena Habure opada s preko 400 mm na manje od 200 mm, čineći tako rijeku životno važnim izvorom vode za okolne poljodjelce tijekom povijesti. Habura se ulijeva u Eufrat kod grada Busayraha.
Habura | |
---|---|
rijeka | |
![]() Habur u Siriji, blizu Tell Sheikh Hamada, južno od Al-Hasakaha | |
![]() Označeni tok rijeke Habure na CIA-inom zemljovidu iz 2004. godine. | |
Položaj | |
Države | |
Naselja | Ra's al-'Ayn, Al-Hasakah, Busayrah |
Fizikalne osobine | |
Duljina | 486 km km |
Površina porječja | 37,081 km2 |
Istjek | |
• Prosječni | 45 m3 |
Tok rijeke | |
Izvor | Ras al-Ayn |
• Nad. vis. | 350 m m |
• Koord. | 37°31′46″N 39°38′42″E / 37.529442°N 39.644893°E |
Ušće | |
• Koord. | 35°8′33″N 40°25′51″E / 35.14250°N 40.43083°E |
Slijev | Perzijski zaljev |
Ulijeva se u | Eufrat |
Imena
urediArapski: نهر الخابور, aramejski:ܢܗܪܐ ܕܚܒܘܪ, kurdski: Çemê Xabûr, turski: Habur Nehri, Habor, starogrčki: Χαβώρας, Ἀβόρρας, Ἀβούρας - Chaboras, Aborrhas, Aburas, hebrejski: Kebar, Chebar, latinski: Chabura
Zemljopis
urediTok rijeke Habure može se podijeliti u dvije različite zone: područje Gornje Habure ili Haburski trokut sjeverno od Al-Hasakaha, te Srednja i Donja Habura između Al-Hasakaha i Busayraha.[5][6]
Pritoci
urediPritoci Habure su poredani od istoka ka zapadu: Većina ovih vadija dolijeva vodi samo dijelom godine.
Izvori
uredi- ↑ Ptolemej, Geografija, 5.18.3; Plinije Stariji, Prirodna povijest, 30.3.
- ↑ Strabon, xvi; Zosim, Historia Nova, 3.13; Amijan Marcelin, Rerum Gestarum, 14.3, 23.5.
- ↑ Izidor iz Haraksa
- ↑ Prokopije, B.P., 2.5.
- ↑ Hole F; Zaitchik, BF. 2007. Policies, plans, practice, and prospects: irrigation in northeastern Syria. Land Degradation & Development. 18 (2): 133–152. doi:10.1002/ldr.772
- ↑ Burdon, DJ; Safadi, C. 1963. Ras-el-Ain: the great karstic spring of Mesopotamia. An hydrogeological study. Journal of Hydrology. 1: 58–95. doi:10.1016/0022-1694(63)90033-7