Giganotosaurus
Giganotosaurus je bio jedan od najvećih ikada otkrivenih dinosaura mesoždera.
Giganotosaurus | |
---|---|
![]() Restauracija | |
Status zaštite | |
Status zaštite: Fosili | |
Raspon fosila | |
Kasna kreda | |
Sistematika | |
Carstvo: | Animalia |
Koljeno: | Chordata |
Razred: | Sauropsida |
Nadred: | †Dinosauria |
Podred: | †Theropoda |
Porodica: | †Carcharodontosauridae |
Potporodica: | †Giganotosaurinae |
Rod: | †Giganotosaurus Coria i Salgado, 1995. |
Vrsta: | †G. carolinii Coria i Salgado, 1995. |
Baze podataka | |
Opis i paleobiologija
urediImao je dužinu od 12,2-13 m, težinu između 6,5 i 13,3 tona i visinu od 3,5 m u kukovima, što ga je činilo većim od većine drugih dinosaura. Hodao je na dvije noge i imao mozak oblika i veličine banane. Zapremina moždane šupljine iznosila je 275 cc i, zajedno s dijelom zaduženim za čulo njuha, bio je 19% duži nego kod srodnog Carcharodontosaurusa. Imao je i ogromne čeljusti duge 1,8 m sa zubima dugim 20 cm. Giganotosaur je bio teropod koji je živio tokom razdoblja srednje krede, prije 100 do 95 milijuna godina.
U blizini ostataka giganotosaura pronađeni su i ostaci titanosaura Andesaurusa i Limaysaurusa, što navodi na zaključak da su ti veliki mesožderi na tom području lovili biljoždere. Fosili srodnog karharodontosaurida, Mapusaurusa, pronađeni su grupirani zajedno i možda su dokaz čoporativnog lova, kojeg je mogao provoditi i sam giganotosaur.
Blanco i Mazzetta (2001) procijenili su da bi giganotosaurovo tijelo bivalo sve više neuravnoteženo kada bi se bližio brzini od 50 km na sat, nakon čega bi vjerojatno izgubio ravnotežu.[1]
François Therrien je 2005. procijenio da je snaga ugriza giganotosaura bila tri puta slabija nego kod tyrannosaura i da je donja čeljust bila više prilagođena nanošenju štete rezanjem; vrh donje čeljusti je u tu svrhu bio pojačan "bradom" i proširen, što bi doprinosilo lovu na manje životinje.[2]
Naziv i otkriće
urediNaziv giganotosaur u prijevodu znači "divovski južni gušter". Tipična vrsta je Giganotosaurus carolinii. Njegovi fosili pronađeni su 1993. godine u Patagoniji, na jugu Argentine. Pronađeno je oko 70 posto holotipnog kostura.
Klasifikacija
urediGiganotosaur je, zajedno sa svojim srodnicima kao što su Tyrannotitan, Mapusaurus i Carcharodontosaurus, pripadnik porodice Carcharodontosauridae. Coria i Currie su 2006. svrstali i rod Giganotosaurus i rod Mapusaurus u potporodicu Giganotosaurinae, jer se u novije vrijeme otkriva sve više karharodontosaurida pa je moguće odrediti njihovu međusobnu srodnost.[3]
Vanjske poveznice
uredi- Giganotosaurus na DinoData.
- "Koji su bili najduži/najteži dinosauri grabežljivci?" Mike Taylor. The Dinosaur FAQ. August 27, 2002.
Izvori
uredi- ↑ Blanco, R. Ernesto; Mazzetta, Gerardo V. 2001. A new approach to evaluate the cursorial ability of the giant theropod Giganotosaurus carolinii. Acta Palaeontologica Polonica. 46 (2): 193–202CS1 održavanje: više imena: authors list (link)
- ↑ Therrien, François; Henderson, Donald M.; Ruff, Christopher B., 2005, "Bite Me: Biomechanical models of theropod mandibles and implications for feeding". In: Carpenter, Kenneth. The Carnivorous Dinosaurs. Life of the Past. Indiana University Press. pp. 179–237
- ↑ Holtz, Thomas R. Jr. (2012) Dinosaurs: The Most Complete, Up-to-Date Encyclopedia for Dinosaur Lovers of All Ages, Winter 2011 Appendix.