Dvoranska crkva
Dvoranska crkva (njem. Hallenkirche), vrsta longitudinalne višebrodne crkve kojoj je visina bočnih brodova jednaka visini glavnoga broda. Cijela je građevina prekrivena jedinstvenom krovnom konstrukcijom, koja naglašava i jedinstvenost unutarnjega prostora. Za razliku od bazilike, takva konstrukcija onemogućuje izravno osvjetljavanje središnjega broda, jer ne postoji istaknuti razdjelni zid povišenoga središnjeg broda s bočnim prozorima.[1]
![](http://up.wiki.x.io/wikipedia/commons/thumb/b/b9/Schneeberg_St._Wolfgangskirche_inside_2_%28aka%29.jpg/220px-Schneeberg_St._Wolfgangskirche_inside_2_%28aka%29.jpg)
![](http://up.wiki.x.io/wikipedia/commons/thumb/b/b0/Lisbon_Portugal_518_Jer%C3%B3nimos_Monastery_%285108808064%29.jpg/220px-Lisbon_Portugal_518_Jer%C3%B3nimos_Monastery_%285108808064%29.jpg)
Dvoranske su se crkve pojavile u 12. stoljeću u francuskim pokrajinama Poitou i Saintonge, a potom su se raširile i njemačkim pokrajinama (Vestfalija), osobito u gotičkom razdoblju iz kojeg je najpoznatiji primjer crkva sv. Elizabete u Marburgu.[1] Kasnije su njemački arhitekti i naučnici arhitekture na njemačkim fakultetima prenijeli dvoransku vrstu gradnje crkve u sve zemlje pod njemačkim ili austrijskim utjecajem, na području negdašnjeg Svetog Rimskog Carstva tj. kasnije Austro-Ugarske Monarhije. Tako su crkva sv. Marka u Zagrebu uz crkvu sv. Jakoba i crkva Marijina Navještenja u Ljubljani najpoznatije dvoranske crkve na našim prostorima.
Izraz "dvoranska crkva" skovao je njemački povjesničar umjetnosti Wilhelm Lübke.[2]
Primjeri
urediRaznolikost gradnje dvoranskih crkvi razmjerna je na tlocrtima najpoznatijih primjera:
-
Tkzv. Livadna crkva u vestfalijskom Soestu
-
Crkva sv. Martina u Lauingenu s tri jednaka broda
-
Crkva sv. Elizabete u Marburgu, križolikog broda
-
Franjevačka crkva u bavarskom Berchtesgadenu s dva jednaka broda
Izvori
uredi- ↑ a b Natuknica dvoranska crkva u mrežnom izdanju LZMK Proleksis enciklopedije, proleksis.lzmk.hr (pristupljeno 30. svibnja 2018.)
- ↑ Wilhelm Lübke. Die Mittelalterliche Kunst in Westfalen nach den vorhandenen Denkmálern dargestellt, T. O. Weigel, 1853., str. 33 i 39