Bose-Einsteinova kondenzacija
Bose-Einsteinova kondenzacija pojava je svojstvena bozonima, pri kojem se velik broj čestica (atoma) nalazi u istom energetskom stanju ako je temperatura sustava dovoljno mala. Atomi se tada povezuju i ponašaju kao kvantni entitet mnogo veći od bilo kojeg pojedinačnog atoma. Bose-Einsteinovu kondenzaciju teoretski su predvidjeli Satyendra Bose i Albert Einstein 1925. Prvi je put Bose-Einsteinova kondenzacija postignuta 1995. u grupi profesorā Carla E. Wiemanna i Erica A. Cornella (Sveučilište Colorado u Boulderu, SAD), hlađenjem razrijeđenog plina (pare) rubidijevih atoma u atomskoj stupici do ultraniske temperature, od apsolutne nule veće tek za 170 · 10–9 K ).[1]
![](http://up.wiki.x.io/wikipedia/commons/thumb/a/af/Bose_Einstein_condensate.png/250px-Bose_Einstein_condensate.png)
![](http://up.wiki.x.io/wikipedia/commons/thumb/e/ea/MicroChipAtomicTrap00.jpg/250px-MicroChipAtomicTrap00.jpg)
Povezani članci
urediIzvori
uredi- ↑ Bose-Einsteinova kondenzacija. Hrvatska enciklopedija. Leksikografski zavod Miroslav Krleža. 2015.
HE
Dio sadržaja ove stranice preuzet je iz mrežnog izdanja Hrvatske enciklopedije i nije slobodan za daljnju upotrebu pod uvjetima Wikipedijine licencije o sadržaju. Uvjete upotrebe uz dano nam pojašnjenje pogledajte na stranici Leksikografskog zavoda