Bert van Marwijk
Bert van Marwijk (Deventer, 19. svibnja 1952.) je nizozemski nogometni trener te bivši nogometaš i nacionalni reprezentativac. Kao trener je s rotterdamskim Feyenoordom osvojio Kup UEFA u finalu igranom na domaćem stadionu 2002. godine protiv dortmundske Borussije. Veliki rezultat ostvario je i kao nizozemski izbornik kada je s Oranjama stigao do finala Svjetskog prvenstva 2010. u Južnoj Africi.
Bert van Marwijk | ||
---|---|---|
![]()
| ||
Država | ![]() | |
Osobni podatci | ||
Puno ime | Bert van Marwijk | |
Rođenje | 19. svibnja 1952. Deventer | |
Visina | 181 cm | |
Pozicija | vezni (kao igrač) | |
Igračka karijera* | ||
Godina | Klub | Nast. (gol.) |
1970. – 1975. 1975. – 1978. 1978. – 1986. 1986. – 1987. 1987. – 1988. |
Go Ahead Eagles AZ Alkmaar MVV Maastricht Fortuna Sittard FC Assent |
77 (21) 248 (41) 11 (1) 17 (0) | 147 (16)
Reprezentativna karijera** | ||
1975. | ![]() |
1 (0) |
Trenerska karijera | ||
1998. – 2000. 2000. – 2004. 2004. – 2006. 2007. – 2008. 2008. – 2012. 2013. – 2014. 2015. – 2017. 2018. 2019. 2020. – 2022. |
Fortuna Sittard Feyenoord Borussia Dortmund Feyenoord ![]() HSV ![]() ![]() ![]() ![]() | |
Portal o životopisima | ||
Portal o športu |
Karijera
urediIgračka karijera
urediVan Marwijk je cijelu svoju igračku karijeru proveo u domovini od čega osam sezona u MVV Maastrichtu s kojim je 1978. bio prvak druge lige. Jedini nastup u nacionalnoj reprezentaciji ostvario je 1975. godine kada ga je u prijateljskoj utakmici protiv Jugoslavije u igru uveo tadašnji izbornik Rinus Michels.
Trenerska karijera
urediBert je trenersku karijeru započeo 1998. godine u Fortuni Sittard te je u debitantskoj trenerskoj sezoni stigao do finala nizozemskog kupa kojeg je tada osvojio amsterdamski Ajax pogodcima Jespera Grønkjæra.
2000. je preuzeo Feyenoord Rotterdam s kojim je nakon dvije godine bio prvak Kupa UEFA. U srpnju 2004. potpisuje za dortmundsku Borussiju koju je napustio u prosincu 2006. zbog stagnacije na sredini prvenstvene tablice. Poslije toga vraća se u Feyenoord u koji je doveo veterane Giovannija van Bronckhorsta i Royja Makaayja. S klubom je te sezone osvojio nizozemski kup.
Završetkom EURA 2008., Bert van Marwijk je imenovan novim izbornikom Nizozemske naslijedivši Marca van Bastena. S Oranjama je u kvalifikacijama za Svjetsko prvenstvo 2010. u Južnoj Africi osvojio prvo mjesto s nevjerojatnih 14 bodova prednosti od drugoplasirane Norveške. Na samom Mundijalu je stigao do finala u kojem je Nizozemska poražena od Španjolske tek u produžecima s minimalnih 1:0.[1] Zbog tog uspjeha je imenovan vitezom reda Orange-Nassau dok mu je nizozemski nogometni savez početkom prosinca 2011. produžio postojeći ugovor do ljeta 2016.[2]
Međutim, Nizozemska je na EURU 2012. ostvarila katastrofalan rezultat kao posljednja u skupini s tri uzastopna poraza od Danske,[3] Njemačke[4] i Portugala[5] te gol-razlikom 2:5. Zbog toga je Van Marwijk 27. lipnja podnio ostavku.[6]
Poslije toga, povezivalo ga se s Fenerbahčeom,[7][8][9] lisabonskim Sportingom,[10] VfL Wolfsburgom,[11] FC Twenteom[12][13] pa čak i poljskom reprezentacijom,[14] međutim, niti jedna od tih informacija u konačnici nije potvrđena.
Van Marwijk je krajem rujna 2013. odabrao HSV[15] međutim u kratkom roku provedenom u tom klubu, trener nije ostvario nikakav rezultat izuzev velikog broja poraza. Zbog toga je s njime otkazana suradnja 15. veljače sljedeće godine[16] kao i s njegovim pomoćnikom Roelom Coumansom.[17] U klubu je proveo svega 143 dana.[18]
26. kolovoza 2015. Bert van Matwijk je imenovan novim izbornikom Saudijske Arabije.[19] Uspio je saudijsku reprezentaciju kvalificirati na Svjetsko prvenstvo 2018. međutim, mediji su ga kritizirali što ne ostaje u zemlji kako bi gledao domaće prvenstvene susrete. Nekoliko dana nakon kvalifikacijskog uspjeha, Bert je dao ostavku jer se sa saudijskim nogometnim savezom nije uspio dogovoriti o novom ugovoru.[20]
Ipak, Van Marwijk je prisustvovao na Mundijalu u Rusiji i to kao izbornik Australije koja ga je imenovala na to mjesto krajem siječnja 2018.[21] Isto tako, domaći stručnjak Graham Arnold je odabran kao Van Marwijkova zamjena nakon završetka turnira.[22]
Privatni život
urediU privatnom životu, Van Marwijk je punac Marku van Bommelu[23] dok je 1975. bio svjetski prvak u belotu.[24]
Osvojeni trofeji
urediIgrački trofeji
urediKlub | Trofej | Sezona / godina |
---|---|---|
Nizozemska | ||
AZ Alkmaar | Nizozemski kup | 1978. |
MVV Maastricht | Nizozemska druga liga | 1983./84. |
Reprezentativni trofeji
urediKlub | Trofej | Sezona / godina |
---|---|---|
Nizozemska | ||
Feyenoord Rotterdam | Kup UEFA | 2002. |
Feyenoord Rotterdam | Nizozemski kup | 2008. |
Nizozemska | SP u JAR-u (srebro) | 2010. |
Izvori
uredi- ↑ World Cup 2010. - Netherlands 0:1 Spain. Inačica izvorne stranice arhivirana 5. rujna 2013. Pristupljeno 20. kolovoza 2013. journal zahtijeva
|journal=
(pomoć) - ↑ Van Marwijk extends Netherlands commitment
- ↑ Denmark ride storm to shock Netherlands
- ↑ Gomez double leaves Dutch in peril
- ↑ Rampant Ronaldo fires Portugal through
- ↑ Van Marwijk stapt per direct op als bondscoach van Oranje
- ↑ 'Topkandidaat' Van Marwijk staat open voor Fenerbahçe
- ↑ Ван Марвейк может возглавить "Фенербахче"
- ↑ БЕРТ ВАН МАРВЕЙК МОЖЕТ ПРОДОЛЖИТЬ КАРЬЕРУ В ТУРЦИИ
- ↑ Van Marwijk trenerem Sportingu?
- ↑ Van Marwijk obejmie Wolfsburg?
- ↑ Van Marwijk nieuwe trainer FC Twente
- ↑ Ван Марвейк может возглавить "Твенте"
- ↑ Polska - San Marino. Czas Waldemara Fornalika dobiegł końca, kto powinien go zastąpić?
- ↑ Van Marwijk arbeitet an der Organisation
- ↑ HSV beurlaubt Bert van Marwijk – kommt Slomka?
- ↑ Hamburg sack Bert van Marwijk after seventh straight league loss
- ↑ Van Marwijk entlassen - Slomka macht's
- ↑ Bert van Marwijk appointed Saudi Arabia boss
- ↑ World Cup 2018: Edgardo Bauza leaves UAE to manage Saudi Arabia in Russia tournament
- ↑ Socceroos name former Netherlands boss Bert Van Marwijk as coach for 2018 World Cup
- ↑ Arnold named Van Marwijk’s eventual successor
- ↑ Mark van Bommel's recklessness won't be missed
- ↑ Wereldkampioen Bert van Marwijk. Inačica izvorne stranice arhivirana 7. lipnja 2012. Pristupljeno 20. kolovoza 2013.
Vanjske poveznice
uredi