Banatski Bugari
Banatski Bugari (Palćene ili Banátsći balgare, mađ.: Bánsági, ili Bánáti bolgárok, bug.: банатски българи, rum.: Bulgari bănăţeni) su jedna etnička grupa Bugarskog naroda u Rumunjskoj i Srbiji, koja živi u Banatu. Ukupno oko 15.000 Banatskih Bugara živi na svijetu, iako je službeno popisano 8.126 Bugara (1.658 u Srbiji, 6.468 u Rumunjskoj).
![](http://up.wiki.x.io/wikipedia/commons/thumb/b/b4/Banatski_bulgarcheta.jpg/250px-Banatski_bulgarcheta.jpg)
Banatski Bugari su isključivo katolici, točnije pavlićani. Njihov jezik upotrebljava latinično pismo, istovjetno hrvatskoj latinici.
Izvor Bugara
urediPavlićani su nasljednici bogumila i katara u Sjeverozapadnoj Bugarskoj. U tom razdoblju su bili izrazito svjestni svog katoličanstva te da je njihov poglavar rimokatolički papa. Nakon što su u 14. stoljeću kad su Osmanlije zauzeli Bugarsku, ostali bez svećenika na 2 stoljeća. 1580. godine hrvatski Franjevci su dobili dopuštenje raditi među pavlićanima (vidi Hrvati u Bugarskoj). Franjevci u liturgiji su rabili hrvatski jezik (štokavsko narječje).
1688. godine pavlićani su ustali protiv Turaka, ali Turci su ugušili ustanak. Već sto pavlićana je bježalo u Olteniju. Papa Klement XIII. je postavio hrvatskog svećenika Nikolu Stanislavića za oltenskog biskupa. Stanislavić preseli pavlićane u Olteniju, gdje je dobio privilegije od vlaškog kneza.
1738. godine Turci su opet zauzeli Olteniju. Zbog toga Stanislavić je preselio katoličke Bugare u Ugarsku, u Banat. Ožujka 1738. godine su došle prve obitelji.
Povijest
uredi1741. godine Bugari su ustrojili svoje zajednice u Banatu i probali upotrijebiti materinski jezik (rupćansko narječje), ali su imeli još i hrvatske knjige. Prvi učitelji i svećenici katoličkih Bugara su bili Hrvati. Blaž Hristofor Mili, prvi svećenik u Starom Bišnovu, bio je Hrvat. Osnovao je školu u tom mjestu. Pisao je također djela na rupćanskom narječju, a rabio je većinom hrvatske knjige. Banatski bugarski učitelji i svećenici su se učili u Hrvatskoj.
1848. godine Bugari su podupirali mađarsku revoluciju i borili se protiv Austrijanaca, Srba i Rumunja. Mađarski general István Dunyov je bio također bugarskog podrijetla. 1864. godine u Banatu je živelo još 35.000 Bugara, zbog mađarizacije oko 17.000 se je vratilo u Bugarsku 1878. godine.
Poslije prvog svjetskog rata Banatski Bugari su podijeljeni između Rumunjske i Kraljevine Jugoslavije. Rumunjska država je probala asimilirati Bugare i u školama su učili samo rumunjski jezik, a u Jugoslaviji također nisu upotrebljavali banatskobugarskog jezika u školstvu, iako je općenito njihov položaj ovdje bio bolji.
Komunistička diktatura je dalje težala položaj Bugara. Jedino je Crkva mogla čuvati banatskobugarski identitet.
Banatska bugarska kultura
urediU banatskobugarskom folkloru je velik utjecaj rumunjskog, mađarskog, njemačkog i srpskog folklora. Popularna bugarska tradicija je faršángji (poklade). Banatski Bugari su od Mađara preuzeli popularni ples čardaš.
Jezik
urediU banatskobugarskem jeziku je velik utjecaj mađarskog, njemačkog i hrvatskog jezika. Danas su preuzeli mnogobrojne riječi iz srpskog i rumunjskog jezika. Banatskobugarski je standardiziran jezik. U školi uče vjeronavuk na banatskobugarskom jeziku i u crkvi drže banatskobugarsku liturgiju.
Izvori
uredi- Милетич, Любомир; Симеон Дамянов, Мария Рунтова (1987) Изследвания за българите в Седмиградско и Банат. София: Наука и изкуство. OCLC 19361300.
- Нягулов, Благовест (1999) Банатските българи. Историята на една малцинствена общност във времето на националните държави. София: Парадигма. ISBN 978-954-9536-13-3.