Đuro, dukljanski kralj
Đuro[1][2] (na crnogor. ćiril. Ђорђе, Đorđe) iz crnogorske dinastije Vojislavljevića, sin dukljanskoga kralja Bodina, u dva je navrata bio dukljanski kralj, najprije od 1113. do 1118. a onda u razdoblju od 1125. do 1131. godine.
Đuro Ђорђе | |
---|---|
Dukljanski kralj | |
Vladavina | 1113. – 1118., 1125. – 1131. |
kralj | |
Krunidba | 1113. |
Nasljednik | Grubeša |
Vladavina | 1118. - 1125. |
Nasljednik | Gradihna |
Vladavina | 1131. – 1142. |
Dinastija | Vojislavljevići |
Otac | Bodin |
Majka | Jakvinta |
Smrt | 1131. |
Vjera | katolik |
Kao Bodinov nasljednik
urediUz potporu svoje majke Jakvinte se Đorđe žestoko obračunavao s probizantskom i srpskih (raškom) strujom u Dukljanskom kraljevstvu, a sve u nakani da povrati slavu velike Bodinove države.
![](http://up.wiki.x.io/wikipedia/hr/5/51/Pecat_dukljanskog_kralja_%C4%91or%C4%91a.jpg)
Bijeg u Rašku
urediGlavni mu je takmac u takvim nakanama bio Grubeša, koji je zbacio Đuru s prijestolja te vladao Dukljom od 1118. do 1125. godine.
Povratak u Duklju
urediĐorđe se sklonio u Rašku, sklopio savezništvo sa Srbima, napao Grubešu, te ga u jednom takvom boju kod Bara i ubio.
Uhićenje i smrt
urediNo, Bizant iskoristio je unutarnje borbe, pa je, uz pomoć Srba (koji su sada kao njihovi vazali nastupili protiv kralja Đure) poduzet vojni napad na Duklju u kojem je zauzeta prijestolnica Skadar, uhićen Đuru i odveden u Carigrad gdje je i umro.
O tom po kralja Đorđa kobnom sukobu Ljetopis popa Dukljanina donosi relativno opsežan prikaz u glave XLV (citat koji slijedi na crnogorskom):
![Wikicitati](http://up.wiki.x.io/wikipedia/commons/thumb/f/fa/Wikiquote-logo.svg/15px-Wikiquote-logo.svg.png)
Novi dukljanski kralj
urediNakon svgravanja Đorđa je Gradihna (Gradinja), brat 1125. ubijenog Grubeše, postavljen kao bizantski vazal, bio je novi dukljanski kralj.
Povelje kralja Đorđa
urediSačuvane su u dobrovačkim arhivama dvije povelje iz doba kralja Đorđa:
- Povelja sudije Grda (iz 1114. godine), kojom se ponovo dosuđuje crkva Sv. Martina u Šumetu benediktinskom samostanu na Lokrumu.[4]
Pečat kralja Đorđa
urediĐorđev pečat, znanstvenoj javnosti prezentiran 1938. godine, potječe iz razdoblja dok on još nije bio vladar.
Na aversu pečata je latinski natpis:
- Geor(gius) regis Bodini fili
u prijevodu
- Knez Đorđe, Bodinov sin.
Na reversu je prikazan Sv. Đorđe s grčkim natpisom:
- 'ό ἅγιος Γεώργι(ο)ς'.
Izvori
uredi- ↑ Hrvatski leksikon A-K, Naklada Leksikon d.o.o., Zagreb, 1996., ISBN 9539672813, str. 531
- ↑ Peričić, Eduard. Sclavorum regnum Grgura Barskog: Ljetopis Popa Dukljanina, Kršćanska sadašnjost, Zagreb, 1991., ISBN 86-397-0066-4
- ↑ Ljetopis popa Dukljanina, Glava XLV, na crnogorskom jeziku)
- ↑ Rotković, Povelja sudije Grda(na) iz vremena kralja Đorđa, Bodinova sina, na crnogorskom
- ↑ Rotković, Dukljanski kralj Đorđe, sin Bodinov, potvrđuje predaju crkve Sv. Martina benediktincima na Lokrumu, na crnogorskom